Єдиний унікальний номер справи 183/1873/20
Провадження № 2/183/2363/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.

з участю секретаря судового засідання Данильченко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2020 року АТ "ОТП Банк" звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 20 лютого 2019 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № , на підставі якого банк надав відповідачеві кредит на споживчі цілі у розмірі 18 680,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та щомісячної сплати комісії у розмірі 3 % отриманого кредиту, строком повернення до 20 лютого 2022 року.

Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав ОСОБА_1 кредитні кошти у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 03 лютого 2020 року виникла заборгованість у розмірі 21 046,11 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16 899,99 грн., заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 3 995,12 грн. та штрафу у розмірі 150,00 грн. Зазначену суму заборгованості, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 25-26).

У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с. 36).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 20 лютого 2019 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № (надалі кредитний договір), на підставі якого банк надав відповідачеві кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 18 680,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, терміном погашення по 20 лютого 2022 року, із щомісячною сплатою кредиту ануїтетними платежами згідно із графіком платежів у розмірі 1 080,00 грн. та щомісячною сплатою комісії за управління кредитом у розмірі 3% від суми кредиту (а.с. 12-17).

Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання забезпечені у паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору, штрафом у розмірі 150,00 грн. за кожний випадок простроченого/несвоєчасно сплаченого платежу, але не частіше ніж 1 раз за кожен місяць.

Судом установлено, що позивач звертався на адресу відповідача із вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 9).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням є зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушував зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу (а.с. 10), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно зі ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 порушив взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно зі ст.ст. 611, 1050 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 16 899 гривень 99 коп. боргу за кредитом і 1 гривні 00 коп. боргу з процентів. Так само, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача на його користь відповідно до ст. 550 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити за весь час прострочення сплати боргу 150 гривень 00 коп. штрафу.

У той же час, зі змісту поданого позивачем до суду договору не вбачається будь-яких істотних умов, які б вказували відповідно до ст.ст. 628, 638 ЦК України на укладання змішаного договору з елементами договору комісії за визначенням ст. 1011 цього Кодексу, окрім комісійної плати, умови нарахування якої не зазначені. Згідно зі ст.ст. 202, 203, 509 ЦК України за загальним правилом не допускається зобов`язання без відповідної правової підстави його виникнення, через що відсутність факту надання послуг комісії, виключає нарахування комісійної плати, а тому в позові в частині цих вимог належить відмовити за відсутності згідно зі ст. 11 ЦК України підстав виникнення права у позивача.

Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в частині стягнення боргу за кредитом, боргу з процентів та штрафу обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для часткового задоволення позову в цій частині і присудження до стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення, а в частині стягнення заборгованості за комісіями необхідно відмовити з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "ОТП Банк" (, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 01601, м. Київ, вул. Жилянська, 43) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором № від 20 лютого 2019 року у розмірі 17 050,99 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16 899,99 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1,00 грн. та штрафу у розмірі 150,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., а всього на суму 19 152,99 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят дві гривні 99 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду складено і підписано 15 червня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна