Справа № 541/396/20
Номер провадження 2-о/541/44/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Куцин В.М.,

з участю секретаря - Євдокимової Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргород справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, заінтересовані особи - Миргородський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми),

ВСТАНОВИВ

26 лютого 2020 року заявник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

ОСОБА_1 посилалася на те, що перебувала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 . Шлюб у органах реєстрації актів цивільного стану вони не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 син - ОСОБА_2 . В органах реєстрації актів цивільного шлюбу, за її заявою, в свідоцтві про народження дитини було зазначено її прізвище , а по батькові « ОСОБА_2 » . При здійсненні обряду хрещення батьком було зазначено « ОСОБА_2 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік (батько ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 помер.

Відсутність доведеного факту родинних відносин сина з ОСОБА_3 є негативним явищем, оскільки ОСОБА_3 дійсно являється рідним батьком дитини, виховував сина піклувався про нього, а син любив свого батька.

У зв`язку з необхідністю оформлення свідоцтва про народження із правильним записом інформації про батька, виникла необхідність встановлення факту батьківства, а оскільки іншими шляхами вирішити дане питання не можливо, вимушена звернутись до суду з відповідною заявою.

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Суду пояснила, що вона з 2002 року разом проживала із ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 , хоча ОСОБА_3 був зареєстрований за іншою адресою. У 2003 році у них народився син, ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. За життя він визнавав своїм сином ОСОБА_2 . Син вважав його своїм батьком. В дитячому садочку, під час навчання сина в школі та училищі, в журналах, в медичних картках, батьком зазначений ОСОБА_3 . На роботі ОСОБА_3 також вказував, що в нього є син ОСОБА_2 . Встановлення факту батьківства необхідне для внесення змін до актового запису про народження сина.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що його батьком є ОСОБА_3 . Батько проживав з ними, встановлення факту батьківства необхідне для внесення змін до актового запису про народження.

Представник заінтересованої особи Миргородського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, заперечень проти заяви не має (а.с. 45).

Свідок ОСОБА_7 суду пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом без реєстрації шлюбу. У них був син ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_2 своїм сином, піклувався про нього.

Свідок ОСОБА_9 суду беззаперечно підтвердила, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 . Вони разом жили 12 років, до смерті ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши заявника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення за наступних обставин.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області 21.10.2003, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , актовий запис № 280 (а.с. 12).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 1 вбачається, що відомості про батька ОСОБА_3 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 54).

Відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання особи на території міста Миргород ОСОБА_3 , 1974 року народження проживав разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою:. АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно інформації про батьків, зазначеної в класному журналі учня 6-Б класу та 7-Б класу, ОСОБА_2 , батьком вказаний ОСОБА_3 (а.с. 48-53).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 13.05.2015 року (а.с. 11).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.

Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Відповідно до положень ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з ОСОБА_2 , утримував його, спільно виховував із ОСОБА_1 , дана обставина не заперечується сторонами по справі та беззаперечно підтверджується поясненнями свідків.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для внесення змін до актового запису про народження.

З цих підстав, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести зміни до актового запису про народження дитини, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 125, 126, 128, 129, 134, 136 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Миргород, Полтавської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області.

Внести зміни до актового запису № 280, складеного 21 жовтня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області про народження

ОСОБА_2 , де у відомостях про батька зазначити : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Миргород, Полтавської області, громадянин України», змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » та вказати по - батькові « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин