Єдиний унікальний номер 226/2264/17
Номер провадження 22-ц/804/2127/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гуляєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 10 квітня 2020 року у цивільній справі № 226/2264/17 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом (суддя першої інстанції Рибкін Олексій Анатолійович), -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.06.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з меткою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість 68056,17 грн., яка складається з наступного: 2812,09 грн. - заборгованість за кредитом; 57337,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4189,84 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3216,96 - штраф (процента складова).

На даний чає відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же самий строк.

Позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 68056,17 грн. за кредитним договором № б/н від 09.06.2011 року, судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Заочним рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 21 лютого 2018 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 09.06.2011 року, яка виникла станом на 30.09.2017 року, а саме: заборгованість за кредитом у сумі 2812,09 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 57337,28 грн., заборгованість за комісією у сумі 4189,84 грн., та судові витрати в розмірі 1512,61 грн., всього 65851,82 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

14 листопада 2019 року до Димитровського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Димитровського міського суду Донецької області від 21 лютого 2018 року.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 14 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Димитровського міського суду Донецької області від 21 лютого 2018 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, скасовано і призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 10 квітня 2020 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 09.06.2011 року, яка виникла станом на 30.09.2017 року, а саме заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2812,09 грн. та судові витрати в розмірі 66,11 грн., всього 2878,20 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що з зазначеним рішенням не згодний в частині відмови у стягненні заборгованості по процентам, неустойки, вважає, що воно в цій частині прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Позивач просить Донецький апеляційний суд скасувати рішення Димитровського міського суду Донецької області від 10 квітня 2020 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (том № 2, а.с. 38,39,40,43), копія апеляційної скарги позивача відповідачем по справі отримана (том № 2, а.с. 38,39). Відзив на апеляційну скаргу від відповідача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 14 липня 2020 року справу призначено до розгляду на 11 серпня 2020 року.

В судове засідання Донецького апеляційного суду 11 серпня 2020 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (том № 2, а.с. 53).

В судове засідання Донецького апеляційного суду 11 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України (том № 2, а.с. 52).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів, суд першої інстанції послався на те, що в заяві - анкеті позичальника від 09 червня 2011 року процентна ставка не зазначена.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 09.06.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується анкетою-заявою від 09.06.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30.09.2017 року внаслідок порушення відповідачем умов договору, за ним утворилася заборгованість в розмірі 68056,17 грн., у тому числі заборгованість за кредитом - 2812,09 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 57337,28 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4189,84 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 3216,96 грн. Останній платіж на погашення кредиту відповідачем здійснено 25.07.2014 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вбачається із частини 4 вказаної вище статті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач у відзиві на позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» частково визнав позовні вимоги позивача, зокрема, погодився з процентною ставкою за кредитом в розмірі 36% і визнав її в розмірі 3669,77 грн. (том № 1, а.с. 139 - 142).

Апеляційний суд погоджується з розрахунком заборгованості по відсоткам за ставкою 36% річних, наданим позивачем за період з 01.09.2014 року по 30.11.2014 року (строк дії картки), яка складає 1495,57 грн. і підлягає стягненню з відповідача.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказане вище співпадає с висновком Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14 - 10 цс 18.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Що стосується нарахування неустойки, то в цій частині позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу в анкеті-заяві від 09.06.2011 року, оскільки витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Банк не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати штрафів за неналежне виконання зобов`язання.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у Поставі від 23грудня 2019 року у справі № 572/1169/17, провадження № 61 - 684св18.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини 2 вказаної вище статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. (том № 1, а.с. 1), за подання апеляційної скарги сплачено 2400 грн. (том № 1, а.с. 199), тоді пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат зі сплати судового збору в розмірі 253,18 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 10 квітня 2020 року в частині спору про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати, стягнення судових витрат - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 1495 (одна тисяча чотириста дев`яносто п`ять) грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 253 (двісті п`ятдесят три) грн. 18 коп.

В задоволенні позовних вимог позивача про стягнення неустойки, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку, як така, що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст постанови складений 11 серпня 2020 року

Суддя: О.Д.Канурна