Справа № 199/9567/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи

розглянувши у відкритому (підготовчому) судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що бабусі (матері його батька) ОСОБА_3 , його батькові ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 19.07.1970 року та рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих №1304 від 15.09.1971 року.

Дане домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, з прибудовою а- 1, загальною площею 63,0 кв.м., житловою 38,3 кв.м., ганку а, сараю Б, вбиральні В, входу в погріб Г, сараю Д, погрібу пг, споруд № 1-6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частини вказаного домоволодіння та яку фактично прийняв спадкоємець першої черги ОСОБА_4 , який доводився сином спадкодавиці, бо був прописаний та проживав у спадковому домоволодінні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 2/3 частин вказаного домоволодінння за адресою, яку успадкували в рівних частках спадкоємці першої черги, а саме: дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_1 (позивач) та його сестра ОСОБА_2 (відповідач), бо всі були зареєстровані та проживали у спадковому домоволодінні.

Таким чином, на переконання позивача, кожному зі спадкоємців належало по 2/9 частини домоволодіння ( 2/3:3=2/9). До того ж ОСОБА_5 належало загалом 1/3+2/9=5/9 частин домоволодіння, проте, ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріальної контори та не отримував свідоцтва про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 та після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 5/9 частин зазначеного вище домоволодіння.

За життя мати склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. за реєстровим № 1278 від 05.09.2011, згідно яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, вона заповіла дочці ОСОБА_2 (відповідачу).

Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаними позовом, в 2017 році відповідачка ОСОБА_2 звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі і батьків та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом.

15.11.2017 року відповідач отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де зазначалося про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки маються розбіжності у свідоцтві про народження їхнього батька ОСОБА_4 , де його матір`ю вказана ОСОБА_6 , тоді як у свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_7 ; до того ж у довідці КП ДМБТІ № 9252 від 04.08.2011 також ім`я власниці 1/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вказано ОСОБА_7 ; до того ж у вказаній довідці зазначено про наявність в архівах КП ДМБТІ двох інвентаризаційних справ за вказаною адресою.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2018 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 доводилася матір`ю ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/9 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою а- 1,загальною площею 63,0 кв.м., житловою 38,3 кв.м., ганком а, сараю Б, вбиральні В, входу в погріб Г, сараю Д, погрібу пг, споруд № 1-6, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 5/9 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою а- 1,загальною площею 63,0 кв.м., житловою 38,3 кв.м., ганком а, сараю Б, вбиральні В, входу в погріб Г, сараю Д, погрібу пг, споруд № 1-6, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 .

Вказане рішення набрало чинності 07.06.2018.

Предмет позову становить вимога про визнання за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2/9 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою а-1 загальною площею 63,0 кв.м., житловою 38,3 кв.м., ганком а, сараю Б, вбиральні В, входу в погріб Г, сараю Д, погрібу пг, споруд № 1-6.

Позивач не скористався правом брати участь у судовому засіданні; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність; позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач не скористалася правом брати участь у судовому засіданні; представник відповідача в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність; позов вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Третя особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях

Як встановлено судом на підставі відповідного свідоцтва про народження (а.с.11), позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 в свою чергу є сином ОСОБА_6 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.9).

Бабі позивача ОСОБА_3 , батьку - ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належало домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 19.07.1970 року та рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих №1304 від 15.09.1971 року (а.с.31,28).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла (а.с.10).

Спадкоємцем першої черги за законом був її син - ОСОБА_4 , який спадщину фактично прийняв, проте, не оформив свої спадкові права на 1/3 частину будинку та

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с.8) та спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_4 були: його дружина ОСОБА_5 та діти: ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач), які спадщину прийняли, алене оформили свої права на 2/3 частини домоволодіння, яка залишилася після померлого ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (мати позивача) (а.с.7), після смерті якої залишилася спадщини у вигляді 1/3 частини домоволодіння та 2/9 частини спірного домоволодіння після померлого чоловіка ОСОБА_4 , яка фактично прийняла після нього спадщину, проте не оформила свої спадкові права та померла.

За життя ОСОБА_5 склала на ім`я відповідача заповіт, яким заповідала їй все своє майно, з чого б воно не складалося.

Відповідач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної конторою із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та померлої ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 15.11.2017 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом (а.с.24-26), що підтверджується відповідною долученою до матеріалів справи копією.

Згідно з постановою державного нотаріуса, свідоцтва про право на спадщину не можуть бути видані, зокрема: видати свідоцтво про право на спадщину після гр. ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 можливо керуючись нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, відповідно до якого, згідно ст. 549 Цивільного кодексу України - зазначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Фактом прийняття спадщини є також спільне проживання спадкоємця з померлим безпосередньо перед його смертю, що встановлюється за допомогою штампа в паспорті.

Крім того, згідно копії посвідки про народження гр. ОСОБА_4 , записано мати - « ОСОБА_6 ». Встановити тотожність імен « ОСОБА_9 » і « ОСОБА_10 » у нотаріуса відсутні можливості. Згідно п. 4.2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцями є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.» Родинні відносини між спадкодавцем - гр. ОСОБА_7 , та її сином - гр. ОСОБА_4 необхідно встановити для визначення кола спадкоємців, які належним чином прийняли спадщину та розрахунку частки в спадковому майні що належала б гр. ОСОБА_4 . Встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем - гр. ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 та її сином - гр. ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 має визнати суд.

Також, згідно п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна...»

Згідно довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 9252 від 04.08.2011 року, та відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нотаріусом виявлено, що на зазначене домоволодіння зареєстровано дві інвентаризаційні справи, згідно яких (перша інвентаризаційна справа) право власності зареєстровано на 1/3 частку за гр. ОСОБА_7 на підставі рішення народного суду АНД району м. Дніпропетровська від 19.07.1970 року, на іншу частку право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не зареєстровано, але в матеріалах справи знаходиться рішення виконкому АНД районної ради депутатів трудящих від 15.09.1971 року за № 1304, яким визнано право власності на домоволодіння за гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно другої інвентаризаційної справи право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано за іншими особами. Таким чином, з`ясувати питання належності зазначеного домоволодіння спадкодавцям - гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у нотаріуса відсутні можливості, оскільки надані документи суперечать один одному (а.с.24-26).

Разом з тим, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2018 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, яке набрало законної сили 07.06.2018, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 2/9 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається: літ. А-1- житловий будинок; а-1 - прибудова; а1-ганок; Б-сарай; В-вбиральня; Г-вхід в погріб; Д-сарай; пг-погріб; №1-6- споруди в м. Дніпро в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 ; визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 5/9 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 а яке складається: літ. А-1- житловий будинок; а-1 - прибудова; а1-ганок; Б-сарай; В-вбиральня; Г-вхід в погріб; Д - сарай; пг-погріб; №1-6- споруди в м. Дніпро в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_5 .

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_4 були: його дружина - ОСОБА_5 та діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_11 після першого шлюбу ОСОБА_13 , які спадщину прийняли, проте не оформили свої права на 2/3 частини домоволодіння, яка залишилася після померлого ОСОБА_4 .

Таким чином кожному із спадкоємців після померлого ОСОБА_4 належить по 2/9 частини вказаного вище домоволодіння (2/3:3=2/9) (а.с.12-14).

Спірні правовідносини виникли із захисту права на спадкове майно, як спадкоємця за законом.

Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

До виниклих правовідносин суд застосовує Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року та Цивільний кодекс України в редакції 2004 року.

За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця,

а при оголошенні його померлим-день, зазначений в статті 21

цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті

і народженні після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

За ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщ ини.

За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, адже вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Розв`язуючи спір, суд бере до уваги, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Задовольняючи вимоги позову у повному обсязі, суд керується тим, що відповідач визнав позов та визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2/9 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою а-1 загальною площею 63,0 кв.м., житловою 38,3 кв.м., ганком а, сараю Б, вбаральні В, входу в погріб Г, сараю Д, погрібу пг, споруд № 1-6.

Дата складення повного судового рішення 29 січня 2020 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї