РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Козакевич І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить провести розподіл в натурі спірної земельної ділянки, при цьому зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2018 р. проведено поділ спільного майна подружжя відповідно до якого за позивачем визнано право власності на 24/100 ідеальних частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , та просить визнати право власності на частку в 240/1000 земельної ділянки встановивши порядок користування між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , призначивши по справі земельно-технічну експертизу з визначенням можливих варіантів розподілу.

Вимоги обґрунтовані тим, що після розподілу 55/100 частин житлового будинку, 15.06.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за номером запису про право власності: 27402872 за позивачем зареєстровано 24/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 . При розподілі в натурі спірної частини житлового будинку відповідач ОСОБА_2 заявила, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 на якій знаходиться вказана частина житлового будинку розміром частки 550/1000, нею приватизована і належить їй на праві спільної часткової власності і не може використовуватися позивачем без її згоди та дозволу. Позивач вважає, що оскільки 55/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 були придбані сторонами за час перебування у шлюбі, а тому за статтею 60 СК України право спільної сумісної власності на вказане майно виникло з часу укладання договору купівлі-продажу цієї частки житлового будинку, тобто з 07.02.2008 року. Врегулювати даний спір в досудовому порядку ОСОБА_2 не бажає. На підставі чого, з метою відновлення порушених майнових та немайнових прав позивач змушений звернутись до суду.

28.12.2019 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову. ОСОБА_2 вказала, що вважає спільній будинок та земельну ділянку своєю приватною власністю, Договір купівлі-продажу будинку стосується тільки житлового будинку, а земельна ділянка не купувалась і не передавалась, звернула увагу, що земельна ділянка відповідачем була приватизована. Для обслуговування будинку необхідна земельна ділянка, але вона має дорівнювати тільки тій частині житлової площі будинку, яка належить ОСОБА_1 , площі належного йому гаража, площі території землі навколо цих споруд по ширині 1,0 метр., також має бути виділена окремо територія загального користування: двір і прохід з двору на вулицю. Земельна ділянка як присадибна ділянка - город розподіленню не підлягає.

Ухвалою суду від 12.03.2019 року по справі призначено земельно-технічну експертизу та провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 18.07.2019 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні 21.01.2020 року представник позивача Мошківський Р.І. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши позицію представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 22.06.2006 року. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 03.03.2015 року (а.с. 12, 23).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2018 року ухвалено визнати спільним майном подружжя 55/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , провести поділ та виділення в натурі по 1/2 частині вказаного майна кожному із сторін (а.с. 4-8).

На підставі вказаного рішення за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 24/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2014 року, за ОСОБА_2 , зареєстровано право власності на 550/1000 частин земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:028:0028 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, окрім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З урахуванням норм Сімейного кодексу України на вказану земельну ділянку не поширюється режим спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, положення ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України закріплює разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16 квітня 2004 року №7, відповідно до положень статей 81,116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана у власність громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України.

В світлі викладених норм, оскільки будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок хоча й набуто відповідачем в порядку приватизації, однак до ОСОБА_1 переходить право власності на земельну ділянку у розмірі частки права власності у спільному майні будинку. Враховуючи розмір земельної ділянки 0,0550 га (550/1000), ту обставину, що за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за позивачем слід визнати право власності на 275/1000 частин земельної ділянки, що знаходиться за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 357 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно частини першої статті 183 ЦК України річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною.

Частини перша, друга ст. 367 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно частини першої ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до частин 3-4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 року по справі № 389/3454/14-ц вказав, що з огляду на статтю 364, статтю 367 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України, згідно з частиною першої якої подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Під час вирішення зазначених спорів суди повинні виходити з положень статей 183, 364, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін окремої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Для визначення технічної можливості та ймовірних варіантів поділу житлового будинку та земельної ділянки в натурі у справі було призначено та проведено судову земельно-технічну експертизи у висновку якої експертом наведено чотири варіанта поділу житлового будинку та земельної ділянки.

В ході розгляду справи позивач зазначав, що найбільш прийнятний та такий, що відповідає інтересам сторін є варіант №1 поділу земельної ділянки (а.с. 83-84). Відповідач свою думку щодо прийнятності будь-якого з варіантів розподілу не висловила.

Відповідно визначеного варіанту ОСОБА_2 пропонується виділити 275/1000 га (0,0275 га) земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з них: 0,0216 га одноосібне користування (червоний колір), 0,0050 га спільного двору (1/2 від 0,0100га) (зелений колір) та 0,0009 га спільного двору 1/4 від 0,0036 га) (жовтий колір), ОСОБА_1 пропонується виділити 275/1000 га (0,0275 га) земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з них: 0,0216га одноосібне користування (синій колір), 0,0050 га спільного двору (1/2 від 0,0100 га) (зелений колір) та 0,0009 га спільного двору 1/4 від 0,0036 га) (жовтий колір), визначено межі ділянок сторін.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підстав ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в мінімальному розмірі 840,80 грн.

Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції від 10.05.2019 року ОСОБА_1 було сплачено ТОВ «Земельний центр Житомир» 7380,00 грн. за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на підставі ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, пов`язані з проведення експертизи в розмірі 7380,00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 275/1000 га (0,0275 га) земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з них: 0,0216 га одноосібне користування (червоний колір), 0,0050 га спільного двору (1/2 від 0,0100га) (зелений колір) та 0,0009 га спільного двору 1/4 від 0,0036 га) (жовтий колір).

Виділити ОСОБА_1 275/1000 га (0,0275 га) земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з них: 0,0216га одноосібне користування (синій колір), 0,0050 га спільного двору (1/2 від 0,0100 га) (зелений колір) та 0,0009 га спільного двору 1/4 від 0,0036 га) (жовтий колір);

Межа ділянки ОСОБА_2 :

- одноосібне користування (червоний колір): ділянка площею 0,0015 га проходить по точках 11-12-16-10-11, відповідна відстань між точками (м): 3,13-5,13-2,70-5,15; ділянка площею 0,0034 га проходить по точках 38-22-23-24-25-42-41-40-38, відповідна відстань між точками (м): 5,48-2,99-0,10-3,21-5,71-3,21-0,18-2,91; ділянка площею 0,0167 га проходить по точках 29-30-31-32-52-51-50-49-48-29, відповідна відстань між точками (м): 13,40-13,38- 8,51-2,31-1,00-4,01-1,00-1,36-12,55.

- спільний двір по 1/2 від 0,0100 га з ОСОБА_1 (зелений колір) ділянка площею 0,0018 га проходить по точках 7-8-9-10-16-15-14-13-7, відповідна відстань між точками (м): 6,97-8,01-2,09-2,70- 1,17-4,12-6,23-1,24; ділянка площею 0.0082 га проходить по точках 1 -2-3-4-5-19-20-21-22-38-40-41-42-43-44-45-46-47-48-49-50-51-52-53-33-34-35-36-37-1, відповідна відстань між точками (м): 4,92-0,93-0,66-5,01-1,06-5,06-0,62-4,04-5,48-2,91-0,18-3,21-3,55-0,49- 5,03-0,65-3,45-5,61-1,36-1,00-4,01-1,00-3,01-2, 29-8, 24-4, 17-3, 65- 9,93-6,04;

- спільний двір 1/4 від 0,0036 га з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проходить по точках 5-6-7-13-12-11-17-18-19-5, відповідна відстань між точками (м): 1,09-5,99-1,24-4,00-3,13-7,83-1,93-0,42- 1,06.

Межа ділянки ОСОБА_1 :

- одноосібне користування (синій колір): ділянка площею 0,0025 га проходить по точках 12-13-14-15-16-12, відповідна відстань між точками (м): 4,00-6,23-4,12-1,17-5,13; ділянка площею 0,0184 га проходить по точках 25-26-27-28-29-48-47-46-45-44-43-42-25, відповідна відстань між точками (м): 3,55-0,82-7,73-11,68-12,55-5,61-3,45-0,65-5,03-0,49-3,55-5,71; ділянка площею 0,0007 га проходить по точках 32-33-53-52-32, відповідна відстань між точками (м): 2,99-2,29-3,01-2,31;

- спільний двір по 1/2 від 0,0100 га з ОСОБА_2 (зелений колір) ділянка площею 0,0018 га проходить по точках 7-8-9-10-16-15-14-13-7, відповідна відстань між точками (м): 6,97-8,01-2,09-2,70-1,17-4,12-6,23-1,24; ділянка площею 0,0082 га проходить по точках 1-2-3-4-5-19-20-21-22-38-40-41-42-43-44-45-46-47-48-49-50-51-52-53-33-34-35-36-37-1, відповідна відстань між точками (м): 4,92- 0,93-0,66-5,01-1,06-5,06-0,62-4,04-5,48-2,91-0,18-3,21-3,55-0,49- 5,03-0,65-3,45-5,61-1,36-1,00-4,01-1,00-3,01-2,29-8,24-4,17-3,65- 9,93-6,04;

- спільний двір 1/4 від 0,0036 га з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проходить по точках 5-6-7-13-12-11-17-18-19-5, відповідна відстань між точками (м): 1,09-5,99-1,24-4,00-3,13-7,83-1,93-0,42- 1,06.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з проведення судової експертизи в розмірі 7 380 (сім тисяч триста вісімдесят),00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: в матеріалах справи відсутній.

Повний текст рішення виготовлено 31.01.2020 року.

Суддя Л.М. Чішман