ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/13/20 Справа № 177/2322/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Прийміч Г.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року, яке ухвалене суддею Приміч Г.І. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.11.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500964116, за умовами якого вона отримала в кредит грошові кошти в розмірі 20510,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99% на рік строком повернення до 11.11.2019 року.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором в частині сплати кредиту, відсотків за його користування та комісії виникла заборгованість, яка станом на 11.07.2015 року склала розмір 27234,18 грн., й яку в добровільному порядку на вимогу позивача відповідач не сплатила.

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 27234,18 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 20510,76 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 1639,74 грн., заборгованості по комісії в розмірі 3683,68 грн., штрафу в розмірі 1400,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 272,35 грн.

Заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500964116 від 10.11.2014 року станом на 11.07.2015 року в загальному розмірі 27234 грн. 18 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 20510 грн. 76 коп.; заборгованості за відсотками 1639 грн. 74 коп.; заборгованості по комісії - 3683 грн. 68 коп.; штрафу 1400,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» в рахунок відшкодування сплати судового збору 272 грн. 35 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначають що суд не повідомив відповідача ОСОБА_1 належним чином про час там місце розгляду справи та за відсутності встановлених законом підстав ухвалив в справі заочне рішення, тим самим позбавивши її можливості пред`явити зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним з підстав його не підписання.

Також відповідач та її представник послалися на те, що суд першої інстанції не врахував того, що позивачем не доведено факт надання кредитних коштів особисто відповідачу, а також того, що нею здійснювалося погашення заборгованості, що підтверджується квитанціями від 15.05.2014 року в розмірі 1430,00 грн., від 15.07.2014 року в розмірі 1430,00 грн., від 19.09.2014 року в розмірі 420,00 грн., від 29.09.2014 року в розмірі 220,00 грн., від 19.0.2014 року в розмірі 1457,00 грн., від 17.09.2014 року в розмірі 826,00 грн., від 30.10.2014 року в розмірі 1400,00 грн., 10.04.2014 року в розмірі 1430,00 грн.

За клопотанням представника відповідача ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2018 року призначена судова почеркознавча експертиза. Через відсутність оплати вартості судової експертизи матеріали справи повернуто 25 липня 2019 року на адресу Дніпровського апеляційного суду (а.с.60,66).

Вдруге ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року призначена у справі судова почеркознавча експертиза.

Висновком експерта №4342-19 від 29 січня 2020 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в кредитному договорі № від 10 листопада 2014 року, що укладений між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 у розділі 9 «реквізити та підписи сторін» в графі «поручитель» виконаний саме ОСОБА_1 (а.с.82-85 том 2).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 , яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту неналежного виконання зобов`язання за укладеним кредитним договором боржником ОСОБА_1 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та права банку, у зв`язку з цим, вимагати від відповідача дострокового повернення заборгованості за кредитним договором.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 та її представника обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за її відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце засідання суду (а.с. 113-116).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду ухвалено судом на час дії Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2004 року, питання щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Згідно ст. 158 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, розгляд судом цивільної справи відбувається у судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 76 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Згідно ч.3 вказаної статті якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, справа призначалася до розгляду на 08 жовтня 2015 року, 27 листопада 2015 року, 03 лютого 2016 року й відповідачу в справі ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , направлялися судом першої інстанції судові повістки про виклик її до суду на призначені дати.

Однак, вказані судові повістки повернулися на адресу суду першої інстанції як не вручені у зв`язку з не проживанням адресата за вказаною адресою (а.с. 39, 41-42).

Жодних дій в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на момент розгляду справи, судом першої інстанції щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 не вчинено.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про вручення їй судових повісток про призначення справи до розгляду у порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, суд першої інстанції ухвалив заочне рішення за відсутності законних на те підстав наявності підтвердження того, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не з`явився у судове засідання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача та її представника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_1 без обов`язкового належного повідомлення її про час та місце розгляду справи, а також відсутності підстав, передбачених ч.1 ст. 224 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, для ухвалення заочного рішення у справі, у зв`язку з чим скасовує рішення суду на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500964116, за умовами якого вона отримала в кредит грошові кошти в розмірі 20510,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99% на рік строком повернення до 11 листопада 2019 року (а.с. 5-12).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання перед ПАТ «Альфа-Банк» за вказаним кредитним договором не виконала, що призвело до виникнення заборгованості станом на 11.07.2015 року у розмірі 27234,18 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 20510,76 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 1639,74 грн., заборгованості по комісії в розмірі 3683,68 грн., штрафу в розмірі 1400,00 грн. (а.с. 17).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до п. 2.6 Розділу № 1 «Базові умови кредитування» укладеного кредитного договору, ОСОБА_1 зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплачувати суми комісійної винагороди та інші платежі щомісячно, рівними платежами у сумах та терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором, та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього договору та невід`ємною його частиною.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, вчасно не вносила платежі за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання за Договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору.

Відповідно до п.15 Розділу № 2 Загальних умов кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк» Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов`язань Позичальника за Договором, зокрема, у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов`язкового платежу за Кредитом.

Пунктом 4 Розділу № 1 «Базові умови кредитування» на Позичальника покладено зобов`язання у разі повного або часткового повернення Кредиту та/або сплати процентів з користування ним та/або комісії та/або інших платежів, передбачених договором сплатити Банку штраф в розмірі 50 грн. за кожне допущене Позичальником прострочення платежу, що триває від 1 до 14 календарних днів включно з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеного попереднім абзацом цього пункту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 150 грн. за кожен випадок допущеного прострочення платежу.

Матеріалами справи підтверджено, що позичальник ОСОБА_1 порушила свої зобов`язання стосовно щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та комісії.

Отже, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування відповідно та комісії до вищенаведених умов договору, колегія суддів вважає, що на неї повинен бути покладений обов`язок нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту достроково.

Перевіривши дані розрахунку позивача (а.с. 17), колегія суддів вважає вірним розмір заборгованості за кредитом станом на 11.07.2015 року у розмірі 27234,18 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 20510,76 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 1639,74 грн., заборгованості по комісії в розмірі 3683,68 грн., штрафу в розмірі 1400,00 грн. й приходить до висновку, що саме цей розмір заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Правильність наведеного розрахунку відповідачем та її представником не спростована.

Доводи апеляційної скарги відповідача та її представника на недоведеність факту надання кредитних коштів особисто відповідачу ОСОБА_1 колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки за умовами укладеного між сторонами кредитного договору кредит не видається особисто ОСОБА_1 через касу банку готівкою, а надається їй шляхом безготівково перерахування для погашення заборгованості за кредитним договором № 500452067 від 24.01.2014 року на рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий Позичальником у ПАТ «Альфа-Банк» (п. 2.4 Розділу № 1 «Базові умови кредитування» кредитного договору).

Посилання відповідача та її представника в апеляційній скарзі на не врахування судом першої інстанції, що ОСОБА_1 здійснювалося погашення заборгованості, що підтверджується квитанціями від 15.05.2014 року в розмірі 1430,00 грн., від 15.07.2014 року в розмірі 1430,00 грн., від 19.09.2014 року в розмірі 420,00 грн., від 29.09.2014 року в розмірі 220,00 грн., від 19.0.2014 року в розмірі 1457,00 грн., від 17.09.2014 року в розмірі 826,00 грн., від 30.10.2014 року в розмірі 1400,00 грн., 10.04.2014 року в розмірі 1430,00 грн. колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки цими квитанціями підтверджується виконання зобов`язання позичальником за іншим кредитним договором, який передував укладенню спірного кредитного договору від 10.11.2014 року.

Не спростовують обов`язку позичальника щодо погашення виниклої заборгованості й доводи, викладені нею в апеляційній скарзі щодо недійсності кредитного договору, оскільки жодними доказами цей факт не підтверджено й позов з цього приводу нею не заявлено.

Навпаки, висновком експерта №4342-19 від 29 січня 2020 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в кредитному договорі № від 10 листопада 2014 року, виконаний саме ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ «Альфа-Банк» та стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500964116 від 10.11.2014 року станом на 11.07.2015 року в загальному розмірі 27234 грн. 18 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 20510 грн. 76 коп.; заборгованості за відсотками 1639 грн. 74 коп.; заборгованості по комісії - 3683 грн. 68 коп.; штрафу 1400,00 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» підлягає сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 272 грн. 35 коп. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500964116 від 10.11.2014 року станом на 11.07.2015 року в загальному розмірі 27234 грн. 18 коп. (двадцять сім тисяч двісті тридцять чотири грн. вісімнадцять коп.), яка складається із: заборгованості за кредитом 20510 грн. 76 коп.; заборгованості за відсотками 1639 грн. 74 коп.; заборгованості по комісії - 3683 грн. 68 коп.; штрафу 1400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 272,35 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: