Справа № 752/5632/20
Провадження № 2/752/4774/20
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, третя особа: приватний виконавець Клименко Олексій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

в березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., третя особа: приватний виконавець Клименко О.О., в якому просила суд визнати виконавчий напис № 3643 від 05.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню, а також визнати вимоги про погашення суми кредитної заборгованості та заборгованості за процентами ТОВ «ФК «Аланд» до ОСОБА_1 за договором такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 3643, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення із позивача на користь відповідача за період з 05.09.2017 р. по 29.11.2019 р. суму заборгованості за кредитним договором № 014/0004/82/0395456 від 24.10.2012 року в розмірі 53462,68 грн. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки, зокрема, приватним нотаріусом в порушення вимог закону не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом, а відповідачем не було надано нотаріусу належний пакет документів, який давав би підстави для можливості вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, позивачем не було отримано від відповідача жодної заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості, що також свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3643 вчинений 05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С., а також визнати вимоги про погашення суми кредитної заборгованості та заборгованості за процентами за договором такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.03.2020 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі. Просив позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Аланд» в судове засідання е з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 3643, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення із позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд» за період з 05.09.2017 р. по 29.11.2019 р. суму заборгованості за кредитним договором № 014/0004/82/0395456 від 24.10.2012 року в розмірі 53462,68 грн., та суму плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приймає до уваги те, що за приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Так, з наданих приватним нотаріусом документів та матеріалів справи вбачається, що для вчинення виконавчого напису відповідачем нотаріусу було надано: копію статуту відповідача, договір про надання банківських послуг, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, витяг з договору відступлення права вимоги, письмову вимогу від 12.11.2019 р.

Однак, серед наданих приватному нотаріусу документів, докази на підтвердження належного отримання та/або не отримання із зазначенням причин боржником заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості, - були відсутні.

Слід звернути увагу на те, що доказів фактичного направлення заключної вимоги боржнику про усунення порушень та повернення коштів, матеріал справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було.

Таким чином, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку.

Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Також, в обґрунтування позову, позивач вказує, зокрема, і на те, що банк не надав нотаріусу достатніх документів, які б свідчили про безспірність заборгованості, а із поданої виписки за підписом представника відповідача неможливо встановити, що розмір заборгованості та процентів є безспірним, та боржник обізнана про його розмір.

Суд приймає до уваги наведені твердження сторони позивача, оскільки, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знала, однак, проігнорувала вимогу про її погашення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, отримання позивачем вимоги банку, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, в частині задоволення позовної вимоги про визнання вимоги ТОВ «ФК «Аланд» про погашення суми кредитної заборгованості та заборгованості за процентами такими, що не підлягають виконанню, - слід відмовити, оскільки, позивачем за вказаною позовною вимогою обрано невірний спосіб захисту, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір в розмірі 840,80 коп. за одну позовну вимогу, яка підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, третя особа: приватний виконавець Клименко Олексій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис № 3643, вчинений 05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» за період з 05.09.2017 р. по 29.11.2019 р. суму заборгованості за кредитним договором № 014/0004/82/0395456 від 24.10.2012 року в розмірі 53462,68 грн., та суму плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, - таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути в рівних частинах із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., тобто по 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні ім`я та найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», , адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 14, офіс 301;

відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: АДРЕСА_2 ;

третя особа приватний виконавець Клименко Олексій Олександрович, адреса: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, офіс 1220.

Головуючий Н.П. Чередніченко