Справа № 594/931/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

секретаря - Кушнір Т.І.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Когута О.В.

представників органу

опіки та піклування - Соболівської Н.Я., Бородін М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог орган опіки і піклування Борщівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25 грудня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Проте подружнє життя у них не склалося і у червні 2013 року вона залишила відповідача та перейшла жити до своїх батьків у с.Залісся Борщівського району. На той час коли залишила відповідача, не знала, що вагітна. Надалі 14 вересня 2013 року за їх взаємною згодою шлюб між ними було розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції.

Поряд з тим зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_7 і при реєстрації його народження у Заліській сільській раді, відповідач визнав своє батьківство, однак відмовився надавати синові своє прізвище, тому син був записаний на її прізвище ОСОБА_7 .

До квітня 2017 року позивач разом із сином проживали у будинку її батьків. За цей період відповідач відвідав сина всього два рази, один раз коли синові виповнилось чотири місяці, а другий, коли синові виповнилося 1 рік 3 місяці. Більше відповідач сина не відвідував, участі у його вихованні не брав, його життям не цікавився.

У квітні 2017 року вона разом із сином почала проживати в с.Горошова Борщівського району з ОСОБА_9 , а 03 серпня 2017 року уклала з ним шлюб, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . З часу її проживання з сином в с.Горошова Борщівського району, відповідач із сином жодного разу не бачився, до нього не приїжджав, з ним не спілкувався ні особисто, ні по телефону, не відвідував його у дитячому садочку, не приймав участі у його вихованні.

Окрім того, за рішенням суду, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина, однак він їх не сплачував, а коли у квітні 2019 року мав намір виїхати за межі держави, маючи заборону виїзду у зв`язку з несплатою аліментів, одноразово сплатив всю суму заборгованості, і надалі сплачує аліменти один раз на чотири місяці.

Крім того, відповідач на даний час одружився і має дитину від іншого шлюбу, яку виховує. 12 березня 2019 року відповідач по телефону повідомив їй, що хоче виїзджати за кордон, однак має заборгованість по аліментах і хоче написати відмову від сина, однак такої відмови вона не взяла, тому що він є батьком їх дитини.

Таким чином відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина, зовсім забув про його існування.

А тому, просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати у вигляді судового збору.

Позивач ОСОБА_1 , її представник - адвокат Когут О.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, у кій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що позов визнає.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації - Соболівська Н.Я. в судовому засіданні зазначила, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав було предметом вивчення органу опіки та піклування, який, за результатми засідання за участю сторін, зробив висновок щодо доцільності позбавлення відповідача таких прав. При цьому, орган опіки та піклування відмітив повне ігнорування відповідачем свого обов`язку щодо сина ОСОБА_7 , його небажання опікуватися долею дитини.

За таких обставин, заслухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 150, 164 п.2 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Батьки позбавляються батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2012 року, який було між ними розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, і після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно дошлюбне прізвище ОСОБА_7 .

Наведене стверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , та свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

Поряд з тим встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що сторонами не оспорювалось, стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 08 квітня 2014 року Заліською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Крім того встановлено, що 03 серпня 2017 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим 03 серпня 2017 року Мельнице - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області.

Згідно довідки Мельнице - Подільської селищної ради №675 від 12 червня 2020 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №137 від 22 червня 2020 року, складеного комісією Мельнице - Подільської селищної ради, позивач разом із сином ОСОБА_7 , сином ОСОБА_6 та чоловіком ОСОБА_9 проживають без реєстрації біля баби ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 . Вихованням сина ОСОБА_7 займаються виключно позивач та його вітчим. Відповідач ОСОБА_2 за місцем проживання сина не появляється, участі у його вихованні не приймає.

Відповідно до довідки Горошівського дошкільного навчального закладу «Вишиваночка» №9 від 24 червня 2020 року, ОСОБА_7 відвідував дошкільний навчальний заклад з 08 квітня 2019 року по 11 березня 2020 року. За весь період перебування дитини у закладі, його батько ОСОБА_2 не відвідував його, не цікавився ним, не був на різних заходах та святах, не телефонував йому.

Допитаний як свідок ОСОБА_9 , суду показав, що є чоловіком позивачки, з такою та її сином ОСОБА_7 проживає разом з квітня 2017 року. Син позивача називає його татом, та сприймає як рідного. Батько дитини за весь цей час жодного разу не провідував сина. Будь-яких заперечень з сторони дружини щодо спілкування відповідача з дитиною ніколи не було.

З висновку органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації від 16 липня 2020 року слідує, що такий вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що є достатні підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати по справі у вигляді судового збору.

Враховуючи наведене вище, на підставі ст.ст.150, 164, 160 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати - 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: