У Х В А Л А

07 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 761/21351/17

провадження № 61-6513 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. П., Мартєва С.Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду від 20 листопада 2018 року у складі судді: Осаулова А. А. та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у складі суддів : Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Семенюк Т.А. ,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/2 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; 1/4 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки гаражного боксу АДРЕСА_3; 1/2 частки чотирьох кімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Після смерті матері, позивачу ОСОБА_2 стало відомо про існування заповіту від 15 березня 2011 року, згідно якого, ОСОБА_3 (мати) на користь своєї сестри ОСОБА_1 заповіла все своє майно.

Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковирзіною С..

За заявою позивача від 14 липня 2015 року, поданої до Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві відкрите кримінальне провадження № 0006947 за частиною 1 статті 358 КК України. В ході кримінального провадження була проведена експертиза, за висновками якої, на оскаржуваному заповіті підпис та текст виконані з попередньою підготовкою, за допомогою копіювально-множильної техніки струменевим способом з подальшим наведенням, штрихів підписів та рукописного тексту за допомогою кулькової ручки.

На думку позивача, складення заповіту не відповідало внутрішній волі ОСОБА_3 , померла його не підписувала, і тому вважала заповіт підробленим. Крім того, ніяких відомостей про те, що заповіт був описаний іншою особою за дорученням ОСОБА_3 немає.

Тому позивач, з урахуванням заяви від 11 вересня 2017 року про зменшення розміру позовних вимог, просила суд визнати заповіт ОСОБА_3 недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, позов ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковирзіною С. П. від 15 березня 2011 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №1169 (нотаріальний бланк серії ВРЕ №924760).

Судом вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якими погодився апеляційний суд виходив з того, що заповіт не був підписаний особисто заповідачем ОСОБА_3 та відсутні дані щодо підписання його іншою особою за дорученням заповідача, тому суди вважали такий заповіт недійсним з порушенням положень Цивільного кодексу.

У касаційній скарзі, поданій 01 квітня 2017 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу № 761/21351/17.

У квітні 2019 року справу передано до Верховного Суду.

17 жовтня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 , підписане адвокатом Джяутовим В.В. про зупинення провадження у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року касаційна провадження зупинено до залучення до участі у справі правонаступника (правонаступників) ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшов лист від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заізжай К.М. згідно з яким заведено спадкову справу № 07/2019 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Оскільки обставина, яка викликала зупинення касаційного провадження усунена, Верховний Суд поновлює провадження у справі.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_4

25 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла заява від ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з якої вбачається, що ОСОБА_1 має намір відмовитись від касаційної скарги.

05 березня Верховним Судом на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 направлено лист з проханням додатково повідомити про намір відмовитись від касаційної скарги або затвердити мирову угоду та підтвердити особисті підписи, завірені нотаріусом відповідно до чинного законодавства або інші документи на підтвердження особистих підписів у строк до 25 червня 2020 року.

Зазначений лист неодноразово направлявся на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , проте на підтвердження своїх намірів відмовитись від касаційної скарги або затвердити мирову угоду від заявників відомості не надходили у зв`язку із чим Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо закриття провадження за касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду від 20 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року.

Керуючись статтями 55, 254, 258 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Поновити касаційне провадження у справі № 761/21351/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Залучити правонаступника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров