Справа № 182/1207/20
Провадження № 2/0182/1381/2020
10.08.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-
Позивач 27.02.2020 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Йому на підставі Договору купівлі-продажу від 18.12.2013 року, посвідченого Новіковим І.М., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстровий № 1042 належить квартира за адресою - АДРЕСА_1 .
У вказаній квартирі зареєстрований він та відповідачі по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказані особи не мешкають у його квартирі з грудня 2016 року, що підтверджується Актом № 10, складеним ОСББ «Залізничник-1» від 19.02.2020 року. Відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей у квартирі також не має.
Реєстрація відповідачів у належній йому квартирі створює перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, він вимушений нести додаткові витрати за відповідачів при оплаті комунальних послуг.
Враховуючи вказані обставини, він звертається до суду з даним позовом та просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування належною йому квартирою.
Ухвалою про відкриття провадження від 27.04.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі у якості третьої особи Виконавчий комітет Нікопольської міської ради.
Відповідачам був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань до суду не надійшло, відповідачі не скористалися правом на відзив.
До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги вручити поштове повідомлення (а.с.24). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
Представник третьої особи Служба у справах дітей Нікопольської міської ради в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 підставі Договору купівлі-продажу від 18.12.2013 року, посвідченого Новіковим І.М., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстровий № 1042 належить квартира за адресою - АДРЕСА_1 . (а.с.4-5).
У вказаній квартирі окрім позивача зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою ОСББ «Залізничник -1 « від 22.02.2020 року (а.с. 6).
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 13,14).
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався, що відповідачі у належній йому квартирі більше року не проживають, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей у квартирі також не має.
Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно частини 2 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно частини 1 статті 242 Цивільного кодексу України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Дитина набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Отже, дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Виходячи з вищезазначеного, місцем проживання дитини віком до 10 років та від 10 до 14 років, не може бути адреса відмінна від адреси її батьків (усиновлювачів чи опікунів).
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 не проживають у належній позивачу квартирі з грудня 2016 року, вони там тільки формально зареєстровані, їх речей у вказаній квартирі немає, їх місце проживання позивачу невідомо.
Реєстрація місця проживання відповідачів у квартирі позивача створює останньому перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому нерухомістю, змушує нести додаткові витрати на утримання житла, і, як наслідок, переживати матеріальні труднощі.
У добровільному порядку вирішити спір не вдається.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що право позивача на володіння, користування та розпорядження своєю нерухомістю підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 , що є необхідним для відновлення порушених прав позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 178, 247, 259, 263-265, 268, 280-282ЦПК України, ст.ст. 16,319,321,383,386,391,405 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 ), третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Нікопольської міської радипро визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева