Номер провадження: 22-ц/813/1853/20
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

20.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2017 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов позов від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначав, що 20.10.2008 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір позики у формі розписки, згідно якого ОСОБА_1 надала борг ОСОБА_3 позику у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 зобов`язалась повернути позивачу суму позики до 20 жовтня 2016 року. Як зазначав позивач, свої зобов`язання ОСОБА_3 в установлений в розписці строк не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Позивач також зазначав, що 19.05.2017 року його представником була подана претензія кредитора до Сьомої Одеської нотаріальної контори, яка була перенаправлена за місцем відкриття спадкової справи до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої І.І. 17.07.2017 року позивачем був отриманий офіційний лист № 242/02-14 від 14.06.2017 року від приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни, з якого стало відомо, що на майно ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач посилався на ст. ст. 1218, 1282 ЦК України відповідно до яких на його думку ОСОБА_2 повинен повернути позивачу грошові кошти. Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг у розмірі 1298000 (один мільйон двісті дев`яносто вісім тисяч) гривень, а також судові витрати (т. 1, а.с. 3-5).

27.07.2017 року представник ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом накладання арешту на все майно ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 22-24).

27 липня 2017 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси (суддя Мазун І.А.) заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 . В задоволенні іншої частини заяви відмовлено (т. 1, а.с. 36-38).

10.01.2018 року представником відповідача були подані клопотання, у якому просив суд призначити по справі комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу, до якого у подальшому також подавалось доповнення, а також клопотання про витребування доказу, у якому просив витребувати у ОСОБА_1 та долучити до матеріалів справи оригінал розписки (т. 1, а.с. 80-81).

27.08.2018 року представником відповідача ОСОБА_4 була подана заява про забезпечення доказів в порядку статті 117 ЦПК України (т. 1, а.с. 102-107).

28.08.2018 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси (суддя Мазун І.А.) клопотання представника відповідача задоволено (т.1, а.с. 125-127).

08.11.2017 року ухвалою суду першої інстанції клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи задоволено (т. 1, а.с. 224-225).

14.11.2019 року представником ОСОБА_1 було подано клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи (т. 2, а.с. 33-35).

14.11.2019 року ухвалою суду першої інстанції в задоволені клопотання представника ОСОБА_1 про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи відмовлено (т. 2, а.с. 38).

14.11.2019 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси (суддя Мазун І.А.) позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати за проведення судових експертиз в розмірі 6864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) та 4633 (чотири тисячі шістсот тридцять три) грн. 20 коп. (т. 2, а.с. 42).

20.12.2019 року не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , яка є позивачем по справі, надіслала засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, у якій зазначає, що дане рішення є не законним, не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права. Як вбачається з розписки від 20.10.2008 року, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 у борг 50 000 доларів США, строком до 20.10.2016 року. Боржником зобов`язання не було виконано, так як вона померла.14.06.2017 року апелянткою отримано лист №242/02-14 від ОСОБА_6 приватного Нотаріуса Одеського міського нотаріального округу про те, що померла склала заповіт на родичку. Однак прізвище та ім`я по батькові спадкоємця вона дізналася лише в суді, тому позовні вимоги були до померлої боржниці. Оскільки суд дійшов до невірного висновку про наявність підстав для застосування інституту правонаступництва у даній справі, не застосувавши на його думку п. 1, ч. 1 ст. 186 ЦПК України, як правової підстави для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинена. Апелянт вказує на те, що розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів підтверджуючи як факт укладання договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Апелянт посилається у своїй скарзі на те, що суду необхідно було враховувати, що виходячи зі змісту ст. 1047 ЦК України розписка містить відомості про передачу позичальнику визначеної грошової суми та посилається на ст. ст. 57, 60 ЦПК України. Також на думку скаржника неврахування клопотання про призначення повторної експертизи порушив його права у змагальності у судовому процесі, судом не враховані пояснення представника позивача, не надано запитів з якою метою боржнику необхідна була ця сума коштів, що вплинуло на прийняття законного та обґрунтованого рішення. Тому апелянт просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Одеського апеляційного суду згідно штампу вхідної кореспонденції 23.12.2019 року, проте матеріали справи були направлені в суд апеляційної інстанції відповідно до штампу на супровідному листі Малиновського районного суду м. Одеси 15.01.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст оскаржуваного рішення був складений 14 листопада 2019 року. Апелянт надіслав апеляційну скаргу засобами поштової кореспонденції 20 грудня 2019 року. Таким чином, строк на апеляційне оскарження не був пропущений.

Разом з тим, апелянтом до апеляційної скарги була додана квитанція зі сплати судового збору на суму 840 (вісімсот сорок) грн. у зв`язку з чим апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки судовий збір не було сплачено належним чином

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн., тому сума судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції становить 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 840 грн. апелянтом було сплачено, відповідно до квитанції яка подана разом з апеляційною скаргою, тому апелянту необхідно здійснити доплату судового збору у розмірі (12 000 840) = 11 160 грн.

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Для перерахування коштів на оплату вказаних витрат у платіжному документі зазначається призначення платежу за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Рахунок отримувача - UA0015007;

Код класифікації доходів бюджету 22030200

Призначення платежу: судовий збір, за позовом__(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський апеляційний суд

Прізвище, Ім`я, По батькові платника.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, а саме подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі відповідно до закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.31, 33, 260, 175, 177, 185, 354, 356, 357, ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357, ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк