Справа №403/290/20 провадження № 2-н/403/14/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши заяву Дочірнього підприємства «Центргаз» Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник Дочірнє підприємство «Центргаз» Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (далі - ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз») звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 на його користь заборгованості за спожитий природний газ за період з червня 2017 року по жовтень 2018 року у розмірі 3477 грн. 35 коп.. Заявлена вимога обґрунтована тим, що за умовами договору постачання природного газу побутовим споживачам, заявником було здійснено постачання боржнику природного газу, який вона отримувала та використовувала для власних потреб. Разом з тим, боржник не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання нею своїх зобов`язань.

Дослідивши заяву ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» про видачу судового наказу та додані до неї копії документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, приходжу до висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень п.1 ч.2, ч.3 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу.

За змістом пунктів 4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує вказані обставини.

До заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній формі), за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (пункти 3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Отже, правила п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України щодо обов`язкового додавання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, виходячи зі змісту заявлених відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України грошових вимог, спрямовані на забезпечення безспірного характеру наказного провадження, а тому захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Суддею встановлено, що в заяві про видачу судового наказу заявник зазначає про те, що в період із червня 2017 року по жовтень 2018 року ним було поставлено природний газ на загальну суму 3477,35 грн. (з урахуванням проплат боржника), вартість якого боржником ОСОБА_1 не сплачена.

На обґрунтування заявлених вимог представник ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» посилається на: 1) постанову Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», згідно якої договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.633, 634, 641, 624 Цивільного кодексу України; 2) Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, відповідно до яких акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та (або) факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача); 3) роздруківку по особовому рахунку № НОМЕР_1 боржника ОСОБА_1 про наявність в неї заборгованості в сумі 3477,35 грн.; 4) вжиття заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу боржника вимоги №720 від 18.06.2020 року про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 3477,35 грн. (станом на дату надсилання вимоги боржнику), яка залишилась незадоволеною.

Разом з тим, за змістом п.2 Розділу ІІІ «Правил постачання природного газу» (далі - Правил), затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначенідоговором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до п.4 Розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типового договору), разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору.

За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Разом з тим, примірника підписаної боржником заяви-приєднання, повернутої постачальнику ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз», яка б свідчила про приєднання ОСОБА_1 до умов договору постачання природного газу споживачам, заявником суду надано не було, а додана до заяви роздруківка з особового рахунку - фінансового стану боржника лише фіксує розмір заборгованості, визначений заявником, та жодним чином не може оцінюватися, як така, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Отже, доказів наявності письмового договору, за яким з боржника підлягає стягненню сума заборгованості за спожитий газ, заявником суду надано не було, а типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, доданий ним до заяви про видачу судового наказу, є лише стандартною формою, в якій викладені умови постачальника, запропоновані невизначеному колу споживачів.

Також, всупереч наведеним вище нормативним приписам, ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» до заяви про видачу судового наказу взагалі не були додані письмові докази на підтвердження направлення боржнику ОСОБА_1 заяви-приєднання за формою, передбаченою Додатком 1 разом із супровідним листом за формою, визначеною додатком 2 до Типового договору, та як наслідок, не надано доказів роз`яснення їй, як споживачу, права ознайомитись з умовами Договору на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника в мережі Інтернет та в офіційному друкованому виданні (із зазначенням назви та дати друку), а також того, що підтвердженням (акцептуванням) нею умов Договору є підписана та повернута на адресу постачальника заява-приєднання, та/або сплачений нею рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу.

З огляду на викладене, посилання заявника ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» на акцептування боржником ОСОБА_1 публічного договору постачання природного газу шляхом оплати (в тому числі часткової) вартості спожитого газу, не приймаються судом до уваги, оскільки обставина оплати боржником, як споживачем, вартості природного газу саме після отримання направленої їй заяви-приєднання (із посиланням на відповідні дати), не підтверджена ДП «Центргаз» належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до п.23 Розділу ІІІ Правил постачальник має право безперешкодного доступу до лічильників газу, встановлених у побутового споживача, для перевірки показань фактично використаних побутовим споживачем обсягів природного газу; проводити разом із побутовим споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження встановлених постачальником обсягів використаного споживачем ОСОБА_1 природного газу представником заявника до заяви про видачу судового наказу додано не було.

Також суддею враховується, що відповідно до п.21 Розділу ІІІ Правил побутовий споживач має право на отримання інформації про наявні способи досудового вирішення спорів з постачальником, дані про фактичні нарахування (обсяг та вартість) за послуги з газопостачання та іншу інформацію відповідно до договору постачання природного газу.

Разом з тим, представником ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» не було додано до заяви про видачу судового наказу письмових доказів направлення споживачу ОСОБА_1 письмової вимоги №720 від 18.06.2020 року про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 3477,35 грн., отримання нею вказаної вимоги або причини не вручення цієї вимоги останній.

Крім того, як вбачається зі змісту роздруківки з особового рахунку абонента ОСОБА_1 , кількість людей за об`єктом газопостачання - буд. АДРЕСА_1 становить 4 особи.

Вимоги за заявою про видачу судового наказу заявлені лише до однієї особи - боржника ОСОБА_1 ..

За змістом п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закону), предметом регулювання якого, крім іншого, є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання та розподілу природного газу у житлових будинках, індивідуальним споживачем є фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Нормами ч.3 ст.9 вказаного Закону визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Додатком 1 до Типового договору передбачено, що за наявності іншого співвласника об`єкта споживача або за відсутності у споживача документа, яким власник (співвласник) об`єкта уповноважує його на укладання Договору, заява-приєднання додатково має містити погоджувальний підпис такого власника (співвласника).

Згідно п.7 ч.1 ст.8 Закону виконавець комунальної послуги (заявник) у разі укладення індивідуального договору про надання комунальної послуги має право отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача.

Разом з тим, жодних письмових доказів на підтвердження обов`язку боржника ОСОБА_1 одноособово сплачувати послуги з газопостачання, як власника (співвласника) житлового будинку АДРЕСА_1 , або як особи, яка зі згоди власника користується будинком (на підставі договору найму житла), заявником ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» суду надано не було (зокрема, відсутні відомості про: належність будинку на праві власності споживачу чи іншій особі; кількість осіб, проживаючих у вказаному будинку; документи, на підставі яких боржнику було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 з надання послуг та ідентифіковано їх споживачем саме ОСОБА_1 ).

За встановлених обставин в їх сукупності, з урахуванням не надання заявником ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» доказів укладеного з боржником ОСОБА_1 у письмовій формі договору, за яким до неї пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, в тому числі, і в порядку, передбаченому ч.1 ст.634 ЦК України, шляхом приєднання боржника до запропонованих постачальником умов, а також інших письмових доказів, що вказують на правильність та безспірність наданого заявником розрахунку заборгованості, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

З огляду на дату здійснення 10.08.2020 року повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 та зміст ч.2 ст.165 ЦПК України, ухвала про відмову у видачі судового наказу постановлена з дотриманням визначеного законом процесуального строку.

Керуючись ст.ст.95, 160, 161, 163, 165, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Дочірнього підприємства «Центргаз» Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про видачу судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3477 грн. 35 коп..

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію ухвали направити заявнику ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» на адресу, зазначену у заяві про видачу судового наказу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення ЦПК України» до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Кропивницького апеляційного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя С.Ю.Атаманова