________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3011/20
УХВАЛА

05.08.2020 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування рішень державних реєстраторів, записів про право власності, визнання договорів недійсними та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

16.06.2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування рішень державних реєстраторів, записів про право власності, визнання договорів недійсними та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, в якій позивач просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності від 03.04.2017 року, індексний номер: 34597082, запис про право власності: 19785934, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- скасувати рішення державного реєстратора про зміни до розділу про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 31.08.2017 року, індексний номер: 36844494;

- визнати недійсним договір дарування об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), загальною площею 59.9 кв.м., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 13.09.2017 року, серія та номер: № 1185;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності від 13.09.2017 року, індексний номер: 37060786, запис про право власності: 22316553, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 101);

- визнати недійсним договір дарування об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), загальною площею 59.9 кв.м., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.02.2018 року, серія та номер: № 209;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності від 15.02.2018 року, індексний номер: 39700008, запис про право власності: 24856622, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_3 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- скасувати рішення державного реєстратора про зміни до розділу про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 19.03.2018 року, індексний номер: 40206978;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення, загальною площею 144 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.04.2018 року, серія та номер: 937;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності від 10.04.2018 року, індексний номер: 40553663, запис про право власності: 25649901, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_4 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення, загальною площею 144 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.04.2018 року, серія та номер: № 939;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності від 10.04.2018 року, індексний номер: 40554798, запис про право власності: 25652546, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_4 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого це рішення після набрання ним законної сили є підставою для внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та закриття розділу на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- зобов`язати ОСОБА_4 за власний рахунок привести до попереднього стану земельну ділянку шляхом знесення самочинного збудованого об`єкта, загальною площею 144 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- стягнути з відповідачів на користь Одеської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 28377 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Позовна заява - документ, який пред`являється позивачем до суду в установленій процесуальним законом формі та містить вимогу про примусовий захист порушеного права чи інтересу.

Вимоги до позовної заяви закріплені статтями 175, 177 ЦПК України.

Під час перевірки позовної заяви та доданих до неї документів на відповідність вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, суддею було встановлено невідповідність позовної заяви вказаним вимогам ЦПК України.

У зв`язку з чим, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.06.2020 року вказану позовну заяву Одеської міської ради про скасування рішень державних реєстраторів, записів про право власності, визнання договорів недійсними та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків поданої заяви, а саме для надання до суду належного документа на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, яка містить тринадцять вимог немайнового характеру, роз`яснено, що сплаті підлягає судовий збір в сумі 27326 гривень 00 копійок.

У вказаній ухвалі суду також роз`яснено позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію вказаної ухвали суду отримана представником Одеської міської ради 13.07.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, наявним в матеріалах справи.

Отже, процесуальний строк для усунення недоліків поданої заяви встановлений судом терміном в п`ять днів закінчився 20 липня 2020 року включно.

Судом враховується, що у відповідності до п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, в редакції діючий станом на момент постановлення ухвали суду та отримання представником позивача копії ухвали суду, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені зокрема статтею 185 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо залишення позовної заяви без руху продовжуються на строк дії такого карантину.

17 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни до п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

В діючий редакції вказаного пункту 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Суд зазначає, що починаючи з 17.07.2020 року по цей час представник позивача не звертався до суду з заявою про продовження процесуального строку встановленого ухвалою суду від 17.06.2020 року.

Починаючи з 17.07.2020 року п`ятиденний строк для усунення недоліків сплив 25 липня 2020 року.

У зв`язку з тим, що позивачем та його представником недоліки поданої заяви належним чином у встановлені судом строки відповідно до ухвали Київського районного суду міста Одеси від 17.06.2020 року не усунуті, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування рішень державних реєстраторів, записів про право власності, визнання договорів недійсними та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва слід визнати неподаною та повернути позивачеві.

Одночасно, судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Суд зазначає, що дотримання судом процесуального законодавства, одночасно жодним чином не порушує права позивача, оскільки відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивачу із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування рішень державних реєстраторів, записів про право власності, визнання договорів недійсними та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.