Дата документу 23.01.2020
ЄУ № 420/1289/19
Провадження №2/942/37/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 червня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді житлової квартири, розташованої у будинку АДРЕСА_2 . За життя матір заповіт не складала. Позивач вказує, що вона разом з ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері. Однак, ОСОБА_3 у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері не прийняла. Позивач зазначає, що державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори, до якого вона звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, відмовив їй в оформленні спадкових прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , оскільки ніхто з померлою на момент смерті не був зареєстрований та фактично не прийняв спадщину. Позивач посилається на те, що її мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але починаючи з 04.08.2014 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживала разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вона є такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07.08.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 04.09.2019.

04.09.2019 підготовче судове засідання відкладено до 19.09.2019 у зв`язку із залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та витребуванням доказів.

19.09.2019 в підготовчому судовому засідання оголошено перерву до 18.10.2019 та продовжено строк проведення підготовчого провадження в справі.

18.10.2019 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні. Підготовче судове засідання призначено на 24.10.2019.

24.10.2019 в підготовчому судовому засіданні прийнято уточнену позовну заяву, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2019.

25.11.2019 судове засідання відкладено до 09.12.2019 у зв`язку з викликом свідків.

09.12.2019 судове засідання відкладено до 13.01.2020 у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення повідомлення третій особі.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином

Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 19.03.1999, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Попасна Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встанволено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_2 , виданим Попаснянським РАЦС Луганської області 26.11.1963, де в графі «Мати» вказана « ОСОБА_4 » (російською мовою); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 21.02.2017, згідно якого 21.09.1985 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , актовий запис № 20, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 »; рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 27.03.2012, яким шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , зареєстрований 21.09.1985 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, розірвано, після розірвання шлюбу за позивачем залишено прізвище, отримане після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 ».

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського РУЮ у Луганській області 22.06.2015, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років в смт. Новопсков Луганської області померла ОСОБА_4 , про що 22.06.2015 складено відповідний актовий запис за № 87.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2 , яка належала їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1993.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповіту не складала.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 .

Враховуючи, що після смерті матері позивача ОСОБА_4 залишилась спадщина, позивач ОСОБА_1 05.12.2016 звернулася до державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, постановою від 01.03.2016 приватним державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальній дій по оформленню спадкових прав після померлої ОСОБА_4 , а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на те, що позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений чинним законодавством України, та відсутні докази факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК України).

Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Отже, враховуючи приписи вказаного законодавства, слід дійти висновку, що постійним місцем проживання є житло, в якому особа проживала понад 6 місяців.

Актом підтвердження фактичного проживання № 462 від 16.05.2019 встановлено, що ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була не зареєстрована, але фактично проживала разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області 16.05.2019 за вих. № 461, ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була не зареєстрована, але фактично проживала разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом підтвердження не проживання, складеного депутатом Новопсковської селищної ради 7 скликання по виборчому округу №1 Білою Т.А. від 29.05.2019 встановлено факт не проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 з 04.08.2014 по 19.06.2015.

Згідно довідки виконкому Новопсковської селищної ради № 1458 від 29.05.2019, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована, але не проживала за адресою: АДРЕСА_2 з 04.08.2014 по 19.06.2015.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили, що ОСОБА_4 дійсно з 04.08.2014 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала понад шість місяців без реєстрації за місцем проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень, які містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Надані позивачем докази щодо підтвердження факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини перевірені і досліджені судом, підтвердженні показаннями свідків, суд вважає їх достатніми для встановлення факту того, що позивач ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При вирішенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1993, ОСОБА_4 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 .

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги після померлої матері ОСОБА_4 , постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї, тобто є такою, що прийняла спадщину після спадкодавця ОСОБА_4 , враховуючи, що інший спадкоємець за законом, закликаний до спадкування ОСОБА_3 у визначений законом строк спадщину не прийняла, спадкоємці за заповітом, а також спадкоємці, які мають обов`язкову частку у спадщині, відсутні, позивач має право отримати у спадщину зазначену вище квартиру.

Таким чином, є всі достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді квартири за позивачем.

За таких обставин, враховуючи інтереси позивача, а також те, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини 19 червня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 19.03.1999, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житлову квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 85249,00 гривень, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Новопсковської селищної ради Луганської області, , місцезнаходження: вул. Шкільна, 3, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 19.03.1999, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1236,70 грн. (одна тисяча двісті тридцять шість грн 70 коп.).

Представник позивача: ОСОБА_2 , який здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ №000030 від 03.04.2014, договору про надання правової допомоги №0028 від 18.06.2019, ордеру на надання правової допомоги серії ЛГ № 008951 від 18.06.2019, місце знаходження: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , смт. АДРЕСА_1 Луганської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 січня 2020 року.

Повний текст рішення складено в нарадчій кімнаті 23 січня 2020 року.

Суддя: В.В. Пронька