печерський районний суд міста києва
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Рябцовій Ю.О.,
представника позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, -
Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - позивач, Фірма «Т.М.М.») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 43 874,39 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що позивач з 14.07.2008 року по теперішній час надає житлово-комунальні та інші послуги у будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 з 24.06.2015 року по 16.08.2017 року був власником квартири АДРЕСА_1 . 16.08.2017 року ОСОБА_1 подарував вказану квартиру ОСОБА_2 . Пропозиції позивача укласти з відповідачем договір про надання житлово-комунальних послуг останнім були проігноровані. Щомісячно відповідачу надавались рахунки за надані послуги, проте, відповідач свій обов`язок щодо оплати наданих рахунків не виконав. З липня 2015 року по вересень 2017 року заборгованість відповідача становила 49 799,40 грн., з яких відповідачем сплачено 5 925,01 грн. З 01.04.2015 року по 31.08.2015 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 7,78 грн./кв. м разом з ПДВ. З 01.09.2015 року змінились тарифи на електроенергію у зв`язку із чим були внесені зміни на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 . Так, з 01.09.2015 року по 29.02.2016 року вартість послуг становила 7,99 грн./кв. м разом з ПДВ. З 01.03.2016 року по 31.08.2016 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 7,66 грн./кв. м разом з ПДВ. З 01.09.2016 року по 28.02.2017 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 7,92 грн./кв. м разом з ПДВ. З 01.03.2017 року по 14.08.2017 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 7,99 грн./кв. м разом з ПДВ. З 14.08.2017 року по теперішній час вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складає 8,75 грн./кв. м разом з ПДВ. Згідно Акту звірки станом на 15.08.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території становить 43 874,39 грн.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2018 року позовну заяву Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій було залишено без руху.
13.12.2018 року Фірма «Т.М.М.» усунула недоліки позовної заяви.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання відкрито провадження у цивільній справі за позовом Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та роз`яснено відповідачу право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2019 року судом постановлено здійснювати розгляд цивільної справи за позовом Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.06.2019 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року, у зв`язку із неявкою учасників судового процесу та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 30.09.2019 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2019 року, у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 21.01.2020 року.
20.01.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, відповідно до ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 27.04.2020 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2020 року, у зв`язку із неявкою учасників судового процесу та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 31.08.2020 року.
31.08.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року, у зв`язку із неявкою учасників судового процесу, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 07.12.2020 року.
07.12.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання 07.12.2020 року учасники судового процесу не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином.
Судова кореспонденція, що направлялась відповідачу рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, оскільки судові повістки були направлені відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього ( АДРЕСА_3 ), проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а відповідач про зміну адреси суд не повідомив, то суд вважає, що судові повістки відповідачу вручені, а останній не з`явився в судове засідання без поважних причин.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив відповідач не подав, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.06.2008 року, зареєстрованого 14.07.2008 року за № 192 Інспекцією Держархбудконролю м. Києва, Фірма «Т.М.М.» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 .
Отже, оскільки Фірма «Т.М.М.» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , то вона також є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок, надає послуги з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир житлового фонду на обслуговуючій території й збір із власників квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території.
Нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території проводиться за тарифами, затвердженими Генеральним директором Фірми «Т.М.М.» ОСОБА_3 .
Так, з 01.04.2015 року по 31.08.2015 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 7,78 грн./кв. м разом з ПДВ.
З 01.09.2015 року змінились тарифи на електроенергію у зв`язку із чим були внесені зміни на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 . З 01.09.2015 року по 29.02.2016 року вартість послуг становила 7,99 грн./кв. м разом з ПДВ.
З 01.03.2016 року по 31.08.2016 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 7,66 грн./кв. м разом з ПДВ.
З 01.09.2016 року по 28.02.2017 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 7,92 грн./кв. м разом з ПДВ.
З 01.03.2017 року по 14.08.2017 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 7,99 грн./кв. м разом з ПДВ.
З 14.08.2017 року вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_1 складала 8,75 грн./кв. м разом з ПДВ.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.06.2015 року ОСОБА_1 придбав у власність квартиру АДРЕСА_4 .
Щомісяця ОСОБА_1 надходили рахунки на оплату наданих Фірмою «Т.М.М.» послуг, починаючи з липня 2015 року.
15.08.2016 року Фірма «Т.М.М.», відповідно до ст.. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» направила на адресу ОСОБА_1 лист з пропозицією ознайомитись та укласти Договір про надання житлово-комунальних послуг з додатками про перелік послуг та тарифи.
Проте, Договір про надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем укладено не було.
23.08.2016 року Фірма «Т.М.М.» направила на адресу ОСОБА_1 передсудову вимогу про термінову оплату в якій позивач зазначив, що відповідач є власником кватири АДРЕСА_1 , який знаходиться на балансі Фірми «Т.М.М.», та зобов`язаний укласти Договір про надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати надані послуги. Також Фірма «Т.М.М.» повідомила про наявну у ОСОБА_1 заборгованість по сплаті за надані послуги у розмірі 22 255,20 грн. та вимагала укласти договір та сплатити заборгованість до 15.09.2016 року.
26.09.2016 року Фірма «Т.М.М.» направила на адресу ОСОБА_1 передсудову вимогу про термінову оплату в якій повідомила про наявну у ОСОБА_1 заборгованість по сплаті за надані послуги у розмірі 23 791,24 грн. та вимагала укласти договір та сплатити заборгованість до 10.10.2016 року.
16.08.2017 року ОСОБА_1 подарував зазначену квартиру ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування квартири.
Як визначено у ст.. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.
Згідно з ч. 2 ст. 24 ЖК УРСР, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території.
Статтею 162 ЖК УРСР встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15.
Як визначено у ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як визначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Отже, ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати належним чином за надані Фірмою «Т.М.М.» послуги. Однак, відповідач, одержуючи житлово-комунальні послуги, за них не сплачував в установленому законом порядку.
Згідно з Актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2015 року по 15.08.2017 року, заборгованість відповідача на кінець періоду склала 43 874,39 грн., зважаючи на оплату відповідачем 5 925,01 грн. 12.05.2016 року.
Згідно ст.. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
ОСОБА_1 не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати житлово-комунальних послуг у визначеному розмірі.
За таких обставин, позовні вимоги Фірми «Т.М.М.» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 43 874,39 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 762,00 грн. у відшкодування судових витрат.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 24, 162 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 322, 509, 525, 526, 530, 629, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 24.06.2015 року по 16.08.2017 року включно в розмірі 43 874 (сорок три тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн.. 39 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.. 00 коп. у відшкодування судових витрат.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено та підписано 18.01.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко