ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/234/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають і договірних правовідносин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучер Ю.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чижикова Олега Павловича на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року, ухвалене у складі судді Погасій О.Ф., по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставу,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 18.05.2006 Акціонерний комерційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали Договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 35200,00 шв. фр. зі сплатою 8,99 відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 18.05.2012.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено Договір застави транспортного засобу, за яким ОСОБА_1 передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; Марка: HONDA; Модель: ACCORD; Номер кузова: НОМЕР_1 ; Держ.реєстр.номер: НОМЕР_2.

Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв`язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КредексФінанс» 20.04.2012 було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «КредексФінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту за № 0 від 18.05.2006.

Між ТОВ «КредексФінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» 20.04.2012 було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КредексФінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту за № 0 від 18.05.2006.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_2 05.09.2013 уклали договір поруки, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 . Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 18.05.2006, становить 2000,00 грн.

Посилаючись на те, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 08.07.2014 утворилася заборгованість у розмірі 391100,53 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» 2000 грн. заборгованості за кредитним зобов`язанням.

Також стягнути з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.05.2006р. на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним зобов`язанням в розмірі - 391100,53 грн, яка включає: заборгованість по основній сумі - 187147,84 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 116398,99 грн, нараховані відсотки на дату подачі позову - 37855,27 грн, пені за несвоєчасно виконані зобов`язання - 44084,00 грн, три проценти річних від простроченої суми - 5614,43 грн.

В рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.05.2006, яка станом на 08.07.2014 становить 391100,53 грн звернути стягнення на предмет застави: автомобіль легковий седан HONDA ACCORD; номер кузова: НОМЕР_1 ; держ. реєстр. номер НОМЕР_2 , вартість якого згідно договору застави складала 163000,00 грн, що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України (на підставі свідоцтва реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати - отримання дублікату), а також надання ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Зобов`язати ОСОБА_1 передати ТОВ «Вердикт Фінанс» вищевказаний предмет застави, що належить йому на праві власності та знаходиться у нього або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу та технічний паспорт.

Судові витрати покласти на відповідачів.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року позов ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставу задоволений у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» 2000,00 грн заборгованості за кредитним зобов`язанням по договору поруки № 0-П від 05.06.2013.

Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.05.2006 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним зобов`язанням в розмірі - 391100,53 грн, яка включає: заборгованість по основній сумі - 187147,84 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 116398,99 грн, нараховані відсотки на дату подачі позову - 37855,27 грн, пені за несвоєчасно виконані зобов`язання - 44084,00 грн, три проценти річних від простроченої суми - 5614,43 грн.

В рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.05.2006, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль легковий седан HONDA ACCORD; номер кузова: НОМЕР_1 ; Держ.реєстр. номер: НОМЕР_2 , вартість якого згідно договору застави складала 163000,00 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України (на підставі свідоцтва реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати - отриманням дублікату), а також наданням ТОВ Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Зобов`язано відповідача ОСОБА_1 передати ТОВ «Вердикт Фінанс» зазначений вище предмет застави, що належить йому на праві власності та знаходиться у нього або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу та технічний паспорт.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» судовий збір у сумі 3654,00 грн та судовий збір за заяву про забезпечення позову у сумі 121,80 гривень.

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Чижикова О.П. 08.08.2019 подав заяву про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2014. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Чижиков О.П. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Аргументуючи апеляційну скаргу, зазначив, що заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2014 по справі № 643/14221/14-ц, є незаконним, ухваленим з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Вказав, що під час ухвалення рішення про заочний розгляд справи, суд з порушенням норм цивільного процесуального права належним чином не повідомив відповідача ОСОБА_1 , який з 12.12.2012 зареєстрований і постійно проживає за іншою адресою, про час і місце судового засідання, не з`ясував причини його неявки. Зазначив, що відповідачам не могло бути відомо про збільшення позовних вимог ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС», які викладені в уточненому позові від 10.10.2014, оскільки районним судом не було виконано вимог відповідного процесуального законодавства щодо порядку повідомлення про зміну позовних вимог.

Позивач діяв недобросовісно, оскільки не попередив суд про наявність чинного рішення Суворовського районного суду від 17.04.2013, яким вже було вирішено аналогічний спір про стягнення заборгованості за згаданим кредитним договором №00 від 18.05.2006. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.04.2013 у справі № 1527/2-192/11, за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 00 від 18.05.2006 в розмірі 171 302,71 грн, яка складається: із заборгованості за основним та простроченим кредитом 152 987,54 грн, заборгованості по строковим та простроченим процента за користування кредитом 15 301,45 грн, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту в розмірі 2 067,50 грн та по процентам в розмірі 946,22 грн. Рішення набрало законної сили (а. с. 117).

Послався на те, що у даному випадку також було порушено правило територіальної підсудності, оскільки справа повинна була розглядатись за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 , оскільки у матеріалах справи відсутній договір поруки між ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 , щодо відповідальності ОСОБА_2 за невиконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 00 від 18.05.2006.

Вказав, що у справі відсутні належні і допустимі докази заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги на заявлену суму 116398,99 грн.

Також звернув увагу, що на день подання позовної заяви (24.09.2014) термін дії договору про надання споживчого кредиту № 00 від 18.05.2006 (18.05.2012) вже сплинув.

Представник ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» адвокат Радченко В.Ю. апеляційну скаргу визнала, просила її задовольнити та скасувати заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2014 (а. с. 3 т. 2).

Частина третя статті 3 ЦПК Українипередбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_1 - адвоката Чижикова О.П., за відсутності іншого відповідача, який не з`явився в судове засідання після неодноразових повідомлень суду апеляційної інстанції, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності згідно із положеннями ст.ст. 44, 131, 372 ЦПК України, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів заявлену у позові суму заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту, внаслідок чого у кредитора виникло право звернення стягнення на предмет застави - автомобіль ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Судом правильно було встановлено, що 18.05.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 35200,00 шв. фр. зі сплатою 8,99 відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 18.05.2012.

У забезпечення виконання кредитних зобов`язань між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір застави транспортного засобу, за яким ОСОБА_1 , передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; Марка: HONDA; Модель: ACCORD; Номер кузова: НОМЕР_1 ; держ. реєстр. номер: НОМЕР_2.

Суд також вважав встановленим, що у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого згідно із розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 08.07.2014 склала 391100,53 грн.

ТОВ «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_2 05.06.2013 уклали договір поруки, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 . Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 18.05.2006, становить 2000,00 грн.

Відповідач визнав доводи апеляційної скарги, внаслідок чого колегія суддів вважає їх доведеними.

Таким чином, суд першої інстанції всупереч положень ст. 263 ЦПК України не з`ясував, що відповідач ОСОБА_1 мешкає за іншою адресою, внаслідок чого розглянув справу за його відсутністю та без його повідомлення у передбаченому ст. 128 ЦПК України порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Позивач не повідомив суд першої інстанції та суд не з`ясував, що на день звернення до суду з цим позовом вже був розглянутий аналогічний спір та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.04.2013 у справі № 1527/2-192/11, за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 00 від 18.05.2006 в розмірі 171 302,71 грн, яка складається: із заборгованості за основним та простроченим кредитом 152 987,54 грн, заборгованості по строковим та простроченим процента за користування кредитом 15 301,45 грн, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту в розмірі 2 067,50 грн та по процентам в розмірі 946,22 грн. Рішення набрало законної сили (а. с. 117).

При цьому позивач визнав доводи скарги, що у справі відсутні докази на підтвердження розміру заявлений у даній справі позовних вимог.

За таких обставин слід визнати доведеними доводи скарги про необґрунтованість позову. Позивач всупереч передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України процесуальному обов`язку не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином у суду не було передбачених ст.ст. 554, 589-590, 1050, 1054, 1077 ЦК України, підстав для задоволення позову та звернення стягнення на предмет застави - автомобіль.

Згідно із наданою під час розгляду апеляційної скарги довідки від 09.01.2020 ТОВ «Вердикт Фінанс» повідомляє ОСОБА_1 про те, що заборгованість по кредитному договору № 0 від 18.05.2006 погашено, ТОВ «Вердикт Фінанс» фінансових та майнових претензій не має.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи; ухвалив оскаржене рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; припустився порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, то згідно п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної скасовує оскаржене рішення суду повністю та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Підстав для відшкодування судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28.01.2020.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.