ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/841/19 Номер провадження 22-ц/814/309/20Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Абрамова П.С., Бондаревської С.М.

секретар: Ткаченко Т.І.

за участю: представника позивача адв. Яресько Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 20 листопада 2019 року

по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтава ради, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду, одночасно роз`яснено право повторного звернення до суду.

З цією ухвалою не погодився ОСОБА_1 ,який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити факт, що видане заявнику ОСОБА_1 , 1968 р. н., рішення №45 від 21.01.1992 року, виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Полтаві, про виділ йому земельної ділянки розміром 1000 кв.м, для будівництва житлового будинку, фактична адреса АДРЕСА_1 було видане на адресу «4» замість помилково внесеної цифри «6».

В обґрунтування скарги посилається на те, що він багато років є користувачем спірної земельної ділянки, як доказ надавав суду квитанції про сплату земельного податку з 2000 року, копії актів погодження меж земельної ділянки, які підписані його сусідами.

Вказує, що посилання заінтересованої особи на те, що в рішенні райради зазначено, що ОСОБА_1 повинен був у відповідний строк виготовити проектну документацію на будинок, та за її відсутності рішення автоматично скасовується, є безпідставним, оскільки, на його думку, рішення райради не може бути скасовано автоматично, для цього потрібно прийняти рішення про скасування.

Зауважує, що рішення про виділення апелянту земельних ділянок під номерами шість та вісім не має, як і спірних питань по них.

Вважає, що фактично він має рішення райради про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 та фактично багато років нею користується, проте, враховуючи виправлення в рішенні, не може виготовити технічну документацію на цю ділянку, відтак, у даних правовідносинах відсутній жодний спір про право.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтава ради Фаєнко І.О. вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, внаслідок чого прохав залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зауважує, що суть даної заяви полягає у бажанні заявника встановити факт описки в рішенні заінтересованої особи №45 від 21.01.1992 року в частині фактичної адреси спірної земельної ділянки, яка помилково вказана в рішенні під №6, а не №4, тобто визначення місця розташування земельної ділянки та вважати дійсним інше місце її розташування.

Відтак, вважають, що звернення до суду в даному випадку обумовлене необхідністю визначення місця розташування земельної ділянки, що є спором щодо права користування земельною ділянкою, розташованою в певному місці.

Окрім того, вказують, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 1000,00 кв. м. рішенням тридцятої сесії Подільської районної у м. Полтава ради сьомого скликання від 30.08.2019 року виділена ОСОБА_2 , який приймав участь в АТО.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою, в якій прохав встановити факт, що видане заявнику ОСОБА_1 , 1968 р. н., рішення №45 від 21.01.1992 року, виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Полтава, про виділ йому земельної ділянки розміром 1000 кв.м, для будівництва житлового будинку, фактична адреса АДРЕСА_1 було видане на адресу «4» замість помилково внесеної цифри «6»(а.с.2-4).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.04.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.19).

19.11.2019 року на адресу місцевого суду надійшло клопотання представника Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтава ради Фаєнко І.О. про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду. В обґрунтування даної заяви зазначалось, що рішенням тридцятої сесії Подільської районної у м. Полтава ради сьомого скликання від 30.08.2019 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відтак, вбачається, що в даних правовідносинах наявний спір про право на вказану земельну ділянку (а.с.174).

У подальшому, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду (а.с.178).

Залишаючи дану заяву без розгляду місцевий суд виходив із того, що, аналізуючи суб`єктний склад та характер правовідносин, між сторонами виник спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з залученням до участі у справі всіх осіб, на права чи обов`язки яких може вплинути прийняте рішення суду.

Такий висновок суду в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року №5 роз`яснено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Як убачається з абзацу 3 пункту 2 у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м. Полтава »Про виділення земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 » №242 від 19.06.1990 року ОСОБА_1 виділено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 площею 589 кв.м (а.с.5, 78, 98).

Також, відповідно до рішення Виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м. Полтава «Про виділення земельної ділянки по АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 .» №45 від 21.01.1992 року ОСОБА_1 виділено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.6).

Також, з Архівного витягу з протоколу №1 засідання виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів від 21.01.1992 року, відповідно до вказаного рішення №45 від 21.01.1992 року, ОСОБА_1 виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку в селищі АДРЕСА_4 адресою: АДРЕСА_2 , площею 1000 кв. м. (а.с.76).

При цьому, як установлено, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, де просить встановити факт, що видане йому рішення №45 від 21.01.1992 року про виділ ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 1000кв.м для будівництва житлового будинку, фактична адреса АДРЕСА_1 , замість помилково внесеної цифри «6».

Проте, надані до матеріалів справи копії відповідного рішення фактів про помилковість зазначення номеру не містять.

Окрім того, рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради від 17.05.2005 року «Про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_3 , погоджено ОСОБА_3 місце розташування земельної ділянки розміром 1000кв.м для будівництва житлового будинку, фактична адреса АДРЕСА_3 (а.с.113).

Також, рішенням тридцятої сесії Подільської районної у м.Полтаві ради сьомого скликання від 30.08.2018 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту земелеутрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею: 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.62).

Так, матеріалами справи установлено, що наразі земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , на яку претендує заявник, фактично відведена гр. ОСОБА_2 , та інші земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_5 також перебувають у власності інших громадян.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що у разі встановлення даного факту, останній породжуватиме для ОСОБА_1 можливість отримання права на звернення до відповідних органів, для вчинення дій щодо виготовлення технічної документації на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка наразі виділена гр. ОСОБА_2 , відтак таке право заявника, як убачається з аналізу матеріалів справи, є спірним, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для залишення даної заяви без розгляду, оскільки в ній вбачається спір про право.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що заявник багато років є користувачем спірної земельної ділянки, як доказ надавав суду квитанції про сплату земельного податку з 2000 року, копії актів погодження меж земельної ділянки, які підписані його сусідами, є безпідставними, оскільки обов`язковою умовою для встановлення юридичних фактів є їх безспірність, що в даному випадку не є таким.

Твердження апелянта про те, що він фактично має рішення райради про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 та фактично багато років нею користується, проте, враховуючи виправлення в рішенні не може виготовити технічну документацію на цю ділянку, відтак, у даних правовідносинах відсутній жодний спір про право, колегія суддів до уваги також не приймає, оскільки наведені доводи апелянта не можуть були оцінені судом в межах розгляду заяви в порядку окремого провадження, з огляду на те, що вказане питання є спірним, що обумовлює його вирішення в порядку позовного провадження, з доведенням наведених ОСОБА_1 фактів та із залученням до даного провадження осіб, на права та обов`язки яких ухвалене в майбутньому рішення матиме вплив.

Окрім того, в оскаржуваній ухвалі було роз`яснено заявнику його право на звернення досуду з відповідним позовом в загальному порядку (позовне провадження), відтак, ОСОБА_1 жодним чином не обмежений у доступі до правосуддя, проте обрав не вірний спосіб для врегулювання даного питання.

Відтак, оскільки встановлення даного юридичного факту породжуватиме для ОСОБА_1 відповідне право, яке є спірним та не визнається заінтересованою особою, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалу місцевого суду постановлено з додержанням вимог закону, а доводи апеляційної скарги її висновків не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 20 листопада 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Т.О. Кривчун

СУДДІ: П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська