Постанова

Іменем України

03 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 349/1004/17

провадження № 61-40296св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Паламар Євгенія Геннадіївна, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Курковська Яна Леонідівна, Рогатинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2018 року у складі судді Лошак О. О. та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2018 року у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Бойчука І. В., Томин О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Паламар Є. Г., ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Курковської Я. Л., Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та просив: визнати недійсними прилюдні торги з продажу нерухомого майна - цілісного майнового комплексу - тепличного комплексу на АДРЕСА_1 , проведені СП «Юстиція»; визнати недійсним свідоцтво про придбання майна - тепличного комплексу з прилюдних торгів від 25 грудня 2009 року, реєстровий №2968, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Курковською Я. Л.; визнати незаконними дії державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Паламар Є. Г. щодо проведення реєстрації 13 лютого 2017 року, номер запису про право власності 18991659; скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 ; визнати незаконними дії фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо виготовлення технічного паспорта від 27 січня 2017 року; стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Курковської Я. Л., державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Паламар Є. Г. на його користь 106 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 20 вересня 2002 року на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів набув право власності на тепличний комплекс, що розташований на АДРЕСА_1 .

Цього ж дня приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою Л. О. було посвідчено договір застави нерухомого майна - вищевказаного тепличного комплексу за реєстровим номером 59, бланк ВАВ №291391, відповідно до якого на забезпечення виконання його зобов`язань перед Церковною кредитною спілкою «Анісія» тепличний комплекс було передано у заставу, встановлено заборону на відчуження заставного майна. На даний час заборона не скасована.

У 2008 році щодо нього була відкрита кримінальна справа за фактом вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 188-2 та частиною другою статті 364 КК України (щодо викрадення електроенергії на суму 1 001 013 грн).

На вказаний тепличний комплекс 27 червня 2008 року також накладено арешт в рамках вищевказаної кримінальної справи.

Після набрання вироком законної сили ПАТ «Прикарпаттяобленерго» звернулось до органів державної виконавчої служби в Рогатинському районі щодо примусового стягнення з нього вищезазначеної суми. У межах виконавчого провадження ВП № серпня 2009 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції Ольвачем А. В. було накладено заборону на відчуження всього нерухомого майна, що йому належить, у тому числі тепличного комплексу.

У 2016 році він в повному обсязі виконав рішення суду та сплатив виконавчий збір, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №47490458 від 26 грудня 2016 року. Вказаною постановою було знято арешт з майна, знято майно з торгів, а також припинено вчинення будь-яких виконавчих дій.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником тепличного комплексу,який розташований на АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Підставою реєстрації майна за відповідачем ОСОБА_2 стало свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 25 грудня 2009 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я. Л. У свідоцтві зазначено, що 25 грудня 2009 року нотаріус посвідчив, що СП «Юстиція» 30 листопада 2009 року за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, Ворошиловський район, просп. Театральний, 11, офіс № 3 , проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - цілісного майнового комплексу - тепличного комплексу загальною площею 33 939,8 кв. м, що розташований в АДРЕСА_1 , яке придбав ОСОБА_2 .

Проте на його адресу не надходили жодні повідомлення щодо організації та проведення прилюдних торгів, про існування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів позивачу стало відомо 26 червня 2017 року при отриманні інформаційної довідки з реєстрів прав на нерухоме майно та обтяжень.

На спірний об`єкт нерухомого майна було накладено три обтяження, що державним реєстратором при проведенні державної реєстрації за ОСОБА_2 перевірено не було

Крім того, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було виготовлено технічний паспорт на вказане нерухоме майно за архівними копіями наявних технічних паспортів щодо тепличного комплексу, без реального проведення обмірів, а виготовлений технічний паспорт був використаний для незаконного проведення державної реєстрації прав власності за ОСОБА_2 .

Неправомірними діями ОСОБА_2 , нотаріуса Курковської Я. Л., державного реєстратора Паламар Є. Г. та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 йому заподіяно моральну шкоду, оскільки у зв`язку з безпідставним позбавленням права власності на тепличний комплекс він зазнав душевних страждань, втратив нормальний сон, перебуває у стані душевного хвилювання, змушений звертатися до правоохоронних органів, суду для захисту порушених прав.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги з продажу нерухомого майна - цілісного майнового комплексу - тепличного комплексу на АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Дзерою Л. О. 20 вересня 2002 року, дата державної реєстрації 08 вересня 2003 року, реєстраційний номер 2564904, які проведені СП «Юстиція».

Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 25 грудня 2009 року, реєстровий №2968, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Курковською Я. Л. щодо нерухомого майна - цілісного майнового комплексу - тепличного комплексу на АДРЕСА_1 .

Визнано неправомірними дії фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо виготовлення технічного паспорта від 27 січня 2017 року, інвентарна справа № 315, на об`єкт нерухомого майна - цілісного майнового комплексу - тепличного комплексу на АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_2 .

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що порушення, допущені при проведенні публічних торгів щодо продажу майна, та при видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, неповідомлення боржника, відсутність документів у матеріалах виконавчого провадження щодо організації публічних торгів, проведення торгів не за місцем знаходження нерухомого майна, а в м. Донецьку, видача свідоцтва не за місцем знаходження нерухомого майна, а в м. Києві, та відсутність запису в реєстрі вчинення нотаріальних дій дають підстави для визнання прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів недійсними.

Відмовляючи у задоволенні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності на тепличний комплекс на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 суд зазначив, що згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином рішення суду в частині визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів є підставою для скасування державної реєстрації речового права.

Вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 106 000 грн не підлягає задоволенню у зв'язку з її недоведеністю.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2018 року і постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначав, що суди неналежно дослідили докази, які підтверджують факт заподіяння йому моральної шкоди, не взяли до уваги ту обставину, що його позбавили права власності на належне йому майно в результаті вчинення протиправних дій.

Згідно зі статтею 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Отримання ОСОБА_2 свідоцтва законним шляхом без сприяння приватного нотаріуса Курковської Л. Я., фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , державного реєстратора Паламар Є. Г. було неможливим, оскільки такі торги ніколи не проводились, не могли бути проведені у м. Донецьк, так як майно знаходиться у межах Івано-Франківської області.

Суду були надані докази погіршення його стану здоров'я, що відбулося на фоні сильного душевного хвилювання та стресового стану внаслідок незаконного привласнення ОСОБА_2 належного йому майна.

Судові рішення в іншій частині в касаційному порядку не оскаржувалися, відтак переглядаються в частині щодо вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, а в іншій частині не переглядаються відповідно до вимог статті 400 ЦПК України.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з Рогатинського районного суду Івано-Франківської області.

19 жовтня 2018 року справа № 349/1004/17 надійшла до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20 вересня 2002 року, виданого приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою Л. О., витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 08 вересня 2003 року, ОСОБА_1 набув право власності на майно - тепличний комплекс, що розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно договору застави майна, укладеного 20 вересня 2002 року між Церковною кредитною спілкою «Анісія» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою Л. О., ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору № 85 від 20 серпня 2002 року передав у заставу Церковної кредитної спілки «Анісія» тепличний комплекс, що розташований на вул. Молодіжній, 1 в с. Вербилівка Рогатинського району.

15 лютого 2007 року державним виконавцем ВДВС в Рогатинському районі відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 2666, виданого 04 серпня 2003 року нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на тепличний комплекс.

31 липня 2007 року державним виконавцем Рогатинського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого напису № 2666 про звернення стягнення на майновий тепличний комплекс, позначений в плані літерами «А-Є» на АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , на користь Церковної кредитної спілки «Анісія», заміненої на УФФРСК, на загальну суму 409 980, 87 грн, описано та накладено арешт на майновий тепличний комплекс та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1

07 листопада 2007 року державний виконавець ВДВС Рогатинського РУЮ надіслав ОСОБА_1 повідомлення про оцінку описаного та арештованого майнового тепличного комплексу, відповідно до якого вартість спірного нерухомого майна складає 2 602 743, 60 грн.

Згідно відповіді директора Департаменту державної виконавчої служби від 04 травня 2018 року, відповідно до пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Повторно зазначений виконавчий документ на виконання до відділу не надходив. Матеріали даного виконавчого провадження знищені за строком зберігання.

Встановлено, що в рамках кримінальної справи, порушеної щодо ОСОБА_1 за фактом викрадення електроенергії, 27 червня 2008 року було винесено постанову про накладення арешту на спірний тепличний комплекс.

На виконанні у Рогатинському ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області з 08 травня 2015 року перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа Рогатинського раойнного суду від 28 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Прикарпаттяобленерго» 1 001 013 грн.

В ході проведення виконавчих дій згідно акту опису та арешту майна боржника від 11 червня 2015 року описано належний позивачу тепличний комплекс.

Івано-Франківською філією ДП «Сетам» проводились торги щодо реалізації вказаного майна боржника.

У зв`язку з виконанням ОСОБА_1 рішення суду постановою державного виконавця Рогатинського районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кривня І. С. від 26 грудня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Прикарпаттяобленерго» 1 001 013 грн завданої майнової шкоди закінчено, електронні торги в ДП «Сетам» та чинність арешту майна боржника припинено, скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Згідно інформації відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перевіркою даних, що містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження, встановлена відсутність відомостей щодо реалізації цілісного майнового комплексу - тепличного комплексу по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 25 грудня 2009 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я. Л., СП «Юстиція» 30 листопада 2009 року за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, Ворошиловський район, просп. Театральний, 11, офіс 3 , проведено прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме цілісного майнового комплексу - тепличного комплексу загальною площею 33 939,8 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 , який раніше належав ОСОБА_1 та який придбав ОСОБА_2 за 1 583 927 грн.

ОСОБА_2 не надав суду докази проведення 30 листопада 2009 року прилюдних торгів з реалізації спірного нерухомого майна, не надано доказів, на виконання якого виконавчого документа такі торги проводились.

Державні виконавці Рогатинського відділу ДВС у період з 2009 року не укладали договори з будь-якими організаціями щодо проведення прилюдних торгів спірного нерухомого майна, боржнику ОСОБА_1 повідомлення про проведення таких прилюдних торгів не надсилалися.

Реалізація нерухомого майна, на яке звернено стягнення, проведене не за місцем проживання, роботи боржника чи за місцезнаходженням його майна в Рогатинському районі Івано-Франківської області, а у м. Донецьку.

В оскаржуваному свідоцтві не міститься коду юридичної особи СП «Юстиція», що унеможливлює встановлення організатора прилюдних торгів.

Згідно інформації Управління з питань нотаріату департаменту державної реєстрації та нотаріату за результатами перевірки звернення щодо видачі приватним нотаріусом Курковською Я. Л. оспорюваного свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів встановлено, що в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курковської Я. Л. за 2009 рік відсутній запис за реєстровим № 2968. Номер останнього запису № 963. У реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Курковської Я. Л. за 2009 рік, том № 1 за 25 грудня, відсутній запис про видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

ОСОБА_2 27 січня 2017 року звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 із заявою про проведення інвентаризації та видачу технічного паспорта на майновий комплекс, що розташований у АДРЕСА_1 . Цього ж дня в м. Долина було укладено договір між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (виконавцем) та ОСОБА_2 (замовником) щодо виготовлення документації з технічної інвентаризації вищезазначеного майна, проведено зовнішні обміри об`єктів нерухомості, що підтверджується журналом зовнішніх обмірів, та виготовлено технічну документацію на тепличний комплекс. Згідно довідки № 315 від 27 січня 2017 року, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , станом на 27 січня 2017 року (момент здійснення технічної інвентаризації) загальна площа тепличного комплексу становить 33 939, 8 кв. м.

Відомості, зазначені в технічній документації фізичної особи-підпримця ОСОБА_3 суперечать дійсним технічним характеристикам, що підтверджується даним інвентаризації, проведеної станом на 15 вересня 2017 року за замовленням позивача ОСОБА_1 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, показаннями свідка ОСОБА_4 , який підтвердив проведення будівельних робіт на території тепличного комплексу.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення 106 000 грн на відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначав, що шляхом вчинення відповідачами незаконних дій його було безпідставно позбавлено права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, внаслідок чого він зазнав душевних страждань, оскільки без його відома, згоди, всупереч вимогам законодавства, приватний нотаріус Курковська Я. Л., ОСОБА_2 , державний реєстратор Паламар Є. Г., фізична особа-підприємець ОСОБА_3 вчинили дії, спрямовані на безпідставне порушення права власності. Внаслідок цього він втратив нормальний сон, перебуває у стані душевного хвилювання, був змушений звернутись до правоохоронних органів, суду та юристів для отримання допомоги щодо захисту порушених прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями

чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Положеннями частин першої-третьої статті 23 ЦК України передбачено,

що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю

та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючимилюдьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, однак ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів та моральною шкодою.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки сам по собі факт визнання недійсними прилюдних торгів з продажу спірного нерухомого майна як таких, що проведені з порушенням чинного законодавства, не свідчать про завданню позивачу моральної шкоди та про наявність підстав для її відшкодування.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко