Справа № 466/9448/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповалової Ю.О.

з участю заявника ОСОБА_1 .

справа №466/9448/19, 2-о/466/18/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, -

встановив:

13.11.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Залізничним РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 14 грудня 2006року): Державного акту про право приватної власності на землю серія IV- ЛВ №024329, виданого на підставі ухвали 5 сесії 3 скликання Львівської міської ради народних депутатів №224 від 29.04.1999 (наказ №77 від 07.04.1999) та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3-3 №805; договору дарування, посвідченого нотаріусом П"ятої Львівської державної нотаріальної контори у м. Львові Кривошапка Валентиною Михайлівною від 15.12.1961 зареєстрованого в реєстрі за №8651 та виданого на підставі нього реєстраційного посвідчення, що видане Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 21.12.1961; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Баєвою В.А. від 04.12.1992,яке зареєстроване в реєстрі за №1-8748 та виданого на підставі нього реєстраційного посвідчення Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 07.12.1992, що записане в реєстрову книгу №1 за реєстровим №1108.

В обґрунтування заяви зазначила, що після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , вона звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. для прийняття спадщини.

Однак, в процесі відкриття спадкової справи, при ознайомлені із правовстановлюючими документами, нотаріусом було з`ясовано, що у правовстановлюючих документах, що засвідчують право власності на земельну ділянку, передану для обслуговування житлового будинку за адреосю: АДРЕСА_1 та самого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вказано ім`я власника, відмінне від імені власника, що вказане у паспорті громадянина України. У зв`язку з чим змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 09.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.41).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримала, покликаючись на мотиви викладені в поданій до суду заяві та просила її задовольнити.

Заінтересована особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності (а.с.48).

Заслухавши пояснення заявника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Аналогічно згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Залізничним РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 14 грудня 2006, ім`я ОСОБА_2 вказано як " ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ".

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 28 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказано його ім`я як « ОСОБА_3 - ОСОБА_4 » (а.с.49).

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 29 липня 1978року перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №257, де зазначено ім`я ОСОБА_2 як ОСОБА_6 -Войтех» (а.с.50).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 02 серпня 2019року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №761, де ім`я ОСОБА_2 вказано як « ОСОБА_3 - ОСОБА_4 » (а.с.51).

В судовому засіданні з письмових доказів (а.с.6-7, 8, 9, 29-30, 49, 50, 51) встановлено факт, що Державний акт про право приватної власності на землю серія ІV-ЛВ №024329, виданого на підставі ухвали 5 сесії 3 скликання Львівської міської ради народних депутатів №224 від 29.04.1999 (наказ №77 від 07.04.1999) та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3-3 №805; договор дарування, посвідченого нотаріусом 5 Львівської державної нотаріальної контори у м. Львові Кривошапка Валентиною Михайлівною від 15.12.1961 зареєстрований в реєстрі за №8651 та виданого на підставі нього реєстраційного посвідчення Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 21.12.1961; свідоцтва про право на спадщину за законом,виданого нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Баєвою В.А. від 04.12.1992 зареєстрованого в реєстрі за №1-8748 та виданого на підставі нього реєстраційного посвідчення Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 07.12.1992, що записане в реєстрову книгу №1 за реєстровим №1108, видані на ім`я ОСОБА_7 належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. №321/01-16 від 31.10.2019 щодо надання інформації про склад спадкоємців (а.с.8), та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №57584310 від 17.09.2019 (а.с.9), приватним нотаріусом Дулик М.Б. 17 вересня 2019року заведена спадкова справа №19/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спадкоємцем за законом першої черги є дружина спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину в установлений законом спосіб та строки, та має право на оформлення спадщини.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява є підставною та її слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 247, 259, 263-265, 268, 315, 319, 352 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності Державного акту про право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №024329, виданого на підставі ухвали 5 сесії 3 скликання Львівської міської ради народних депутатів №224 від 29.04.1999 (наказ №77 від 07.04.1999) та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3-3 №805; договору дарування, посвідченого нотаріусом П"ятої Львівської державної нотаріальної контори у м. Львові Кривошапка Валентиною Михайлівною від 15.12.1961 зареєстрованого в реєстрі за №8651 та виданого на підставі нього реєстраційного посвідчення Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 21.12.1961; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Баєвою В.А. від 04.12.1992 зареєстрованого в реєстрі за №1-8748 та виданого на підставі нього реєстраційного посвідчення Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 07.12.1992, що записане в реєстрову книгу №1 за реєстровим №1108, які видані на ім`я ОСОБА_7 , належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м.Львова до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова