КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц-вп/824/544/2020
УХВАЛА

06 серпня 2020 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Приходько К.П., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

03 серпня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла вищезазначена цивільна справа з ухвалою судді Троїцького районного суду Луганської області від 30 червня 2020 року про передачу цивільної справи до Київського апеляційного суду для визначення підсудності відповідно до вимог ст.31 ЦПК України та ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Передаючи вищезазначену позовну заяву для визначення підсудності, суддя Троїцького районного суду Луганської області виходив з того, що відповідач зареєстрований в АР Крим, тому відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України дана позовна заява не підсудна Троїцькому районному суду Луганської області, а позивачем на виконання раніше постановленої ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не було надано належних доказів у підтвердження того, що на її утриманні знаходяться малолітні діти.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Враховуючи ліквідацію Апеляційного суду міста Києва та створення Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві, вважаю, що дане питання відноситься до компетенції Київського апеляційного суду.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що у визначенні підсудності необхідно відмовити, виходячи з наступного.

З направлених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у лютому 2020 року звернулася до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 02 березня 2020 року матеріали вказаної позовної заяви було направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності на підставі ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Проте, ухвалою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року Троїцькому районному суду Луганської області відмовлено у визначенні підсудності розгляду вказаної цивільної справи та повернуто їх матеріали до суду першої інстанції.

Зі змісту вищевказаної ухвали убачається, що відмовляючи у визначенні суду, який забезпечить розгляд даної справи, Київський апеляційний суд вказав на те, що у разі наявності сумнівів щодо наявності у позивача права подавати позов до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання, тобто за правилами альтернативної підсудності, суддя повинен був залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для надання документів у підтвердження факту проживання малолітніх дітей з нею.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 02 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків, зокрема для подачі до суду відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання неповнолітніх дітей і на чиєму утриманні вони знаходяться, що в свою чергу було необхідним для вирішення судом питання щодо наявності у позивача права на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу за правилами альтернативної підсудності.

При цьому судом було роз`яснено, що у разі неусунення виявлених судом недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заяв вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 на виконання вимог вищевказаної ухвали суду 22.06.2020 направила на адресу Троїцького районного суду Луганської області позовну заяву, викладену у новій редакції з виключенням позовної вимоги про визначення місця проживання спільних із відповідачем дітей разом з нею.

30 червня 2020 року Троїцьким районним судом Луганської області було постановлено ухвалу про направлення матеріалів даної справи до Київського апеляційного суду для визначення підсудності у відповідності до вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Дана ухвала суду була мотивована тим, що оскільки зареєстроване місце проживання відповідача значиться село Морське Судакського району АР Крим, а позивачем не було на виконання вимог ухвали суду від 02 червня 2020 року надано відповідних доказів, підтверджуючих наявність у неї права на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу за правилами альтернативної підсудності, тому на підставі вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» матеріали вказаної цивільної справи необхідно направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності позовної заяви ОСОБА_1 одному з районних судів міста Києва, у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача на тимчасово окупованій території України.

Так, згідно з вимогами частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак положеннями частини другої статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Зі змісту позовної заяви, що була викладена позивачем у новій редакції, убачається, що звертаючись до Троїцького районного суду Луганської області з даним позовом про розірвання шлюбу за своїм зареєстрованим місцем проживання, позивач посилалася на те, що їх спільні з відповідачем діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

При цьому, до позовної заяви додані копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, діти учасників справи є малолітніми.

Тобто, ОСОБА_1 виклала у позові обставини, які дають їй право на звернення до суду за зареєстрованим місцем свого проживання.

Форма та зміст позовної заяви визначена у статті 175 ЦПК України, яка не передбачає обов`язку позивача додавати до позовної заяви докази у підтвердження зареєстрованого свого місця проживання та місця проживання її малолітніх дітей.

При цьому, вважаючи невиконаними вимоги раніше постановленої ухвали суду від 02 червня 2020 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, Троїцький районний суд Луганської області не вирішив питання про застосування передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України наслідків щодо неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, попередивши завчасно позивача про такі наслідки.

Враховуючи викладене, вважаю, що підстав для визначення підсудності даної справи відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не встановлено.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суддя,-

ухвалив:

Відмовити Троїцькому районному суду Луганської області у визначенні підсудності розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відповідному суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до Троїцького районного суду Луганської області для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.П. Приходько