Провадження № 2/756/2120/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 липня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.10.2019 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову вказує, що 13.11.2018 p. він, як наймодавець і замовник ремонтних робіт, уклав цивільно-правовий договір безоплатного (без оплати за проживання) користування квартирою АДРЕСА_1 , з ОСОБА_2 за яким передавав в тимчасове користування це приміщення для проживання разом з сім`єю. Вказує, що за цим договором наймач-виконавець робіт зобов`язувався виконати ремонт зазначеної квартири, а також сплачувати вчасно комунальні рахунки-квартплату, електроенергію, холодну та гарячу воду, опалення, інтернет, і отримував за це право безкоштовного проживання з дати заключення договору по 13.05.2019 p., а після цієї дати, мав право проживати разом з сім`єю ще 1 рік, за половину ринкової вартості оренди. Необхідним витратним матеріалом для виконання робіт був забезпечений.

Відповідно до п.4 укладеного договору, кожна із сторін не вправі відмовитись від умов договору до його виконання.

Для прискорення виконання робіт, на прохання наймача-виконавця робіт, на умовах довіри,надав йому власний інструмент, а саме перфоратор Makita 2450t з кейсом для зберігання, зубило, шліфувальну машину BOSCH, подовжувач. Інструмент надавався виключно для виконання робіт в зазначеній квартирі.

По факту ним був зафіксований початок ремонтних робіт. Зазначає, що безперервно контролювати процес робіт не мав можливості по причині віддаленості місця постійного проживання, і загалом з моменту укладення договору відносини будувались на умовах довіри. По п.3.3.1 укладеного договору мав право періодично контролювати хід робіт та ефективність використання майна.

27.01.2019 р. під`їхав до квартири щоб перевірити хід робіт і забрати комунальні рахунки. Забравши рахунки з поштової скриньки побачив накопичену заборгованість, так як попередні рахунки були не сплачені. Для з`ясування на місці, зателефонував декілька раз наймачу-виконавцю робіт і його дружині, але не почув відповіді на виклик. Відкривши двері квартири побачив відсутність руху у виконанні ремонтних робіт і переданий в користування власний інструмент. Особисті речі наймача-виконавця робіт також були відсутні. Після безлічі дзвінків і смс наймачу-виконавцю робіт, його дружині для з`ясування обставин, і так його виклики залишились без відповіді, подав заяву до Оболонського УП ГУНП в м. Києві про крадіжку майна, за ч.1 ст.185 КК України. Номер справи в ЄДРДР 730, слідчий Артамонов М.А. Вказує, що попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

На неодноразові дзвінки та смс, наймач-виконавець робіт і його дружина не відповідали, чим втратили довіру. Для неможливості проникнення в квартиру без його відома до з`ясування обставин і ймовірного виносу інших матеріальних цінностей вирішив замінити серцевину одного з замків в вхідних дверях

Це не вдалось зробити так як виявилось був зламаний болт кріплення серцевини замка, щоб його неможна було без спеціального інструменту викрутити. Після декількох поїздок для купівлі спеціального інструменту вдалось замінити серцевину замка і заблокувати двері.

В кінці 03 місяця 2019 р. наймач-виконавець робіт передзвонив сам і повідомив що не буде продовжувати ремонтні роботи, інструмент не поверне, так як він його передав знайомим, у яких його викрали, і готовий повернути лише 2 комплекта ключів від вхідних дверей після взаємозаліку по вартості розпочатих ним робіт і вартістю не повернутого інструменту. Його пропозиція про зустріч для підрахунку вартості розпочатих робіт та нагадування про передачу інструменту виключно для виконання робіт в квартирі була проігнорована, відповідь - обговорення виключно по телефону. Аргументація, про те що відповідно до п.4 укладеного договору, кожна із сторін не вправі відмовитись від умов договору до його виконання наймачем-виконавцем робіт проігнорована.

Подальші пропозиції у 04,05,06,07 міс. зустрітись уже в слідчого для досудового вирішення, так і повістки слідчого наймач-виконавець робіт ігнорував, на зв`язок з ним виходив лише з пропозицією провезти взаємозалік розпочатого ремонту і вартості переданого інструмента. В 07 міс. відповідач про інструмент почав говорити, що в очі не бачив, і нічого не отримував, так як у нього немає заводських номерів інструменту так як передавав його для виконання ремонту на умовах довіри,тому не фіксував його номери і не оформлював акт приймання передачі.

По роботам, що були розпочаті наймачем-виконавцем робіт, їх довелось перероблювати по причині не якісного виконання з залученням за додаткову плату будівельників, послуг з демонтажу браку та купівлю нового матеріалу. Визначене договором закінчення ремонтних робіт затримане на 2,5 місяці, змушений частину робіт виконувати самостійно і без електричного інструменту вручну, а також сплачувати накопичену з 11.2018 р. наймачем-виконавцем робіт заборгованість за комунальними рахунками.

Виходячи з зазначених обставин просить суд стягнути з наймача-виконавця робіт ОСОБА_2 неустойку за не виконані ремонтні роботи у сумі 800,00 грн. за кожен місяць затримки (половина 11 міс.2018, 12.2018 - 09.2019, на загальну суму 8366,00 грн., вартість заборгованості за не сплаченими комунальними рахунками - в сумі 6887,41 грн.; відшкодувати вартість не повернутого інструменту - на загальну суму 4300,00 грн. за перфоратор Makita 2450 з кейсом для зберігання і зубило - 3700,00 грн., шліфувальну машину BOSCH- 250,00 грн., подовжувач (3x2,5), довжиною 10 метрів з колодкою- 350,00 грн. За рішенням суду розподілити між сторонами вартість сплаченого судового збору.

Ухвалою від 29.10.2019 по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити.

В судове засідання призначене на 20.02.2020 року відповідач не з`явився, повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, проте повернувся конверт з відміткою, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає.

В судові засідання призначені на 28.05.2020 та 20.07.2020 року відповідач не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, а також шляхом оголошення на сайті судової влади та шляхом направлення смс повідомлень, причини неявки суду не повідомив, суд за згодою позивача вважає з можливе провести заочний розгляд без участі відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне.

13.11.2018 року сторони уклали договір безоплатного користування майном відповідно до умов договору ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 в тимчасове користування (за вартість подальшого відновлювального ремонту) наймачу квартиру АДРЕСА_1 .

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами договору сторони передбачили, а саме п.3.1.2 сплачувати вчасно комунальні рахунки - квартплату, електроенергію, холодну та гарячу воду, опалення.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ним виконано п.3.1.2 договору. За розрахунками позивача та відповідно до наданих позивачем квитанцій заборгованість за комунальними рахунками відповідача складає 6887 грн. 41 коп., протилежне судом не встановлено, а тому суд доходить до висновку, що слід задовольнити вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за несплаченими комунальними рахунками в розмірі 6887 грн. 41 коп.

Цивільним законодавством прямо передбачені види та форми договорів, насамперед ст. 837 ЦПК України передбачено договір підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Відповідно до ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ціна договору є істотною умовою.

Згідно ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Ч. 1, ч. 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

При розгляді справи принцип змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в ч.1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом визначеного ч.1 ст.24 основного Закону, і стосується зокрема сфери судочинства.

У ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

У Постанові від 07.02.2019 у справі № 742/722/17 Верховний Суд зазначив, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

П.1.1 договору сторони передбачили користування майном за вартість подальшого відновлювального ремонту, разом з тим на думку суду сторонами не погоджено істотні умови договору, вартість робіт, ціну, не складено кошторис, а тому фактично на підставі наданих суду доказів не можливо встановити виконання чи-то невиконання умов договору на який посилається позивач.

Таким чином, суд дійшов висновку, що виконання чи-то невиконання ремонтних робіт не підтверджені належними та допустимими доказами, як і не доведено правомірність нарахування штрафних санкцій, а тому суд доходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Позивачем також не надано суду доказів на підтвердження того, що ним було передано відповідачу інструменту - на загальну суму 4300,00 грн., а саме: перфоратор Makita 2450 з кейсом для зберігання і зубило - 3700,00 грн., шліфувальну машину BOSCH- 250,00 грн., подовжувач (3x2,5), довжиною 10 метрів з колодкою- 350,00 грн., як і не надано доказів, що відповідачем вчинено проступок щодо викрадення вищевказаного майна, а тому суд також відмовляє в стягненні коштів за інструмент.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) заборгованість за несплаченими комунальними рахунками в розмірі 6887 грн. 41 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2020 року.

Суддя