РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Рівне

Справа № 562/741/19

Провадження № 22-ц/4815/112/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Здовбицька сільська рада Здолбунівського району Рівненської області,

за участю: позивачки, її представника адвоката Петриченка О.Р., відповідачів

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 липня 2019 року в складі судді Мички І.М., постановлену в м. Здолбунів,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Здовбицької сільської ради про усунення перешкод в користуванні власністю в частині меж землекористування залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не усунула недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність ухвали суду про залишення її позову без розгляду в зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про сплату нею судового збору у неповному розмірі, оскільки нею була заявлена лише одна позовна вимога про усунення перешкод в користуванні власністю в частині меж землекористування щодо належної їй земельної ділянки, яка знаходиться в одному масиві, але має два різних цільових призначення, а також вказано у позові, яким шляхом усунути перешкоди, а саме: визнати частково недійсними правовстановлюючі документи на земельні ділянки, що були виділені сільською радою ОСОБА_2 .

Просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що в ході аналізу позовної заяви позивачки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_1 заявлено 4 вимоги немайнового характеру, а судовий збір сплачено як за одну вимогу. Тому ухвала суду від 22.07.2019 року, постановлена за наслідками невиконання позивачкою ухвали про залишення позовної заяви без руху, є законна та така, що ухвалена з дотриманням норм процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , Здовбицької сільська рада Здолбунівського району Рівненської області, в якому просила суд усунути перешкоди в користуванні нею земельною ділянкою з кадастровим №:01:002:0051 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельною ділянкою з кадастровим №:01:002:0052 з цільовим призначенням для ведення селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом визнання недійсними правовстановлюючих документів ОСОБА_2 на належні йому земельні ділянки кадастровий №:01:002:0138 та кадастровий №:01:002:0900 в частині, що по їх конфігурації накладаються на її земельні ділянки, тобто заявлено дві немайнові вимоги.

Відповідно до пп.2 п. 1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.6 ЗУ "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Однак, при подачі вказаного позову ОСОБА_1 було сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу немайнового характеру в сумі 768,4 грн.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , Здовбицької сільська рада Здолбунівського району Рівненської області про усунення перешкод в користуванні власністю в частині меж землекористування.

31.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху в зв`язку із сплатою нею судового збору у неповному розмірі.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Здовбицької сільської ради про усунення перешкод в користуванні власністю в частині меж землекористування залишено без руху та надано їй строк протягом семи днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків позовної заяви, щодо дотримання вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Копію вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 12.06.2019 року, що підтверджується, наявним в матеріалах справи, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, у встановлений судом строк ОСОБА_1 вимоги ухвали виконано не було та недоліки позовної заяви, щодо сплати судового збору у неповному розмірі не усунуто.

За наведеного, оскільки, провадження у даній справі відкрито за позовною заявою оплаченою судовим збором у неповному розмірі, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Доводи позивача про те, що у позові нею було заявлено лише одну вимогу немайнового характеру є безпідставними, оскільки вона просить усунути перешкоди в користуванні двома різними земельними ділянками, які мають різні кадастрові номери, різне цільове призначення та є окремими об`єктами нерухомого майна, шляхом визнання частково недійсними правовстановлюючих документів ОСОБА_2 на дві окремі земельні ділянки, які йому належать.

Знаходження вказаних земельних ділянок на одному масиві також не свідчить про заявлення ОСОБА_1 однієї позовної вимоги немайнового характеру.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

Разом з цим, у відповідності до ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 29 січня 2020року

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Гордійчук С.О.