Справа № 505/4120/19
Провадження № 2-о/505/88/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2020 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання - Ісаченко О. Р.

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернулась 18.12.2019 року звернулась до суду з заявою, вказуючи, що з 1986 року вона і ОСОБА_5 почали проживати однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, та вести спільне господарство. Жили вони у спільно орендованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Потреби у реєстрації шлюбу у них не було. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Вона з синами спільно ховали його.

Однак при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , їй було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

ОСОБА_3 просить встановити факт її проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років (з 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до часу відкриття спадщини).

Заявниця у судове засідання не з`явилась. Її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Вказував, що дійсно ОСОБА_5 є його батьком. Його мати спільно із ОСОБА_5 жили однією сім`єю як чоловік і жінка, вели спільне господарство.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність. Заяву просив задовольнити.

Вислухавши пояснення представника заявниці та заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 65 років в м. Подільську Одеської області помер ОСОБА_5 (актовий запис №886), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 14.11.2018 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житлове приміщення у гуртожитку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належне йому на підставі договору купівлі-продажу від 14.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л. В., зареєстровано у реєстрі за №40.

Заявник вказувала, що вона з ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років (з 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до часу відкриття спадщини).

Згідно довідки ПП «Курінь-2» від 28.11.2019 року, ОСОБА_3 разом з цивільним чоловіком ОСОБА_5 з 1995 року проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , як жінка та чоловік. Під час сумісного проживання народилися діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мали взаємні права та обов`язки, які існують в звичайній сім`ї. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі АДРЕСА_1 .

У ОСОБА_3 народились двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Батько дітей записаний зі слів матері як « ОСОБА_6 ».

На підтвердження факту проживання однією сім`єю позивачем також подано до суду наступні письмові докази:

- копію трудової книжки ОСОБА_5 від 11.07.1974 року;

- копію трудової книжки ОСОБА_5 від 04.02.1983 року;

- копію трудової книжки ОСОБА_5 від 22.07.2002 року;

- копію технічного паспорту на житлове приміщення АДРЕСА_2 , виготовленого КП «Інвентаризатор» на ім`я ОСОБА_5 ;

- копію договору купівлі-продажу житлового приміщення від 14.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л. В., зареєстровано у реєстрі за №40;

- копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №16127362 від 14.01.2014 року.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні показали, що є сусідами ОСОБА_3 . Вони багато років знали сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які проживали за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю як чоловік і жінка приблизно з 1990-х років по день смерті останнього, мають двох синів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , вели спільне господарство. Іншої сім`ї у ОСОБА_5 не було, за весь час він проживав лише з ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали разом без реєстрації шлюбу дізнались лише нещодавно.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 3 СК України встановлено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Відповідно до роз`яснень наданих у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_3 постійно проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю, була пов`язана з ним спільним побутом, та введенням спільного домашнього господарства по день його смерті, що підтверджено письмовими доказами та показами свідків, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована. В той же час, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 1 січня 2004 року. КпШС Української РСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

Разом з тим згідно із загальним правилом дії законів та інших правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Отже, не можна встановити факт спільного проживання заявника разом з ОСОБА_5 до 01 січня 2004 року, оскільки законодавством України, яке діяло до 2004 року, встановлення такого факту не мало правового значення.

При таких обставинах, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141,263-265,293,315-319 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, а саме з 01 січня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до часу відкриття спадщини.

В іншому відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 27 січня 2020 року.