У х в а л а

10 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 278/2797/19

провадження № 61-4686 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В с т а н о в и в:

04 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М. від 23 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 24 квітня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме, для надання, належним чином оформленої за змістом касаційної скарги, а також доказів вартості спірного майна і доказів оплати судового збору відповідно до вартості спірного майна.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ запроваджено та продовжено адаптивний карантин до 31 серпня 2020 року.

У пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, яка діяла з 02 квітня 2020 року по 16 липня 2020 року включно) зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями, 185, 393 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17 липня 2020 року, зазначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно допункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 березня 2020 року, ОСОБА_1 надіслала матеріали на усунення недоліків, а саме, касаційну скаргу у новій редакції та квитанцію від 06 травня 2020 року про сплату судового збору в сумі 1 740,00 грн. Однак, в установлений судом та законом строк (до 06 серпня 2020 року включно), заявник не надала до суду доказів вартості спірного майна і доказів оплати судового збору відповідно до вартості спірного майна (у разі сплати судового збору у меншому розмірі).

Отже, ОСОБА_3 належним чином не виконала ухвалу Верховного Суду від 23 березня 2020 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення вимог 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У відповідності до касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо відмови у визнанні права власності на майно в порядку спадкування. Однак, із матеріалів касаційної скарги не вбачається вартість спірного майна (земельних ділянок та 27/100 частин житлового будинку), а тому суд не має можливості перевірити розмір судового збору, який підлягає сплаті, відповідно до Закону України «Про судовий збір», щодо оскарження рішення судів у частині вирішення відповідних майнових вимог позивача.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додано квитанцію про сплату судового збору від 06 травня 2020 року в сумі 1 740,00 грн

Таким чином, ОСОБА_1 має надати докази про доплату судового збору (у разі її сплати у меншому розмірі) суму якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна (земельних ділянок та 27/100 частин житлового будинку) та згідно вимог Закону України «Про судовий збір», і на підтвердження надати до суду докази вартості цього майна.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): НОМЕР_1 .

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного судуІгнатенка В. М. від 23 березня 2020 року, до 11 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко