Справа № 761/4386/20
Провадження № 2-к/761/5/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_1 (стягувач) про надання дозволу на примусове виконання судового наказу Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя (Сполучене королівство Великої Британії) у справі № FD18P00561 від 01 серпня 2019 року із змінами від 12 грудня 2019 року, заінтересована особа: ОСОБА_2 (боржник),

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 р. представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання судового наказу Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя (Сполучене королівство Великої Британії) у справі № FD18P00561 від 01.08.2019 р. із змінами від 12.12.2019 р., заінтересована особа: ОСОБА_2 (боржник).

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що судовим наказом Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя у справі № FD18P00561 від 01.08.2019 р. із змінами від 12.12.2019 р., постановленим за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 ) від 09.01.2019 р., вказану заяву задоволено, а саме зобов`язано ОСОБА_2 (мати) повернути дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Великої Британії , яких остання неправомірно утримує в Україні. При цьому, представник заявника зазначає, що у вказаному судового наказі визначено, що його видано виключно з метою подальшої подачі заяви батьком ОСОБА_8 в Україні для визнання та приведення до виконання відповідно до Конвенції про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей від 19.10.1996 р. (далі - Конвенція від 19.10.1996 р.). За таких обставин, посилаючись на те, що вказане рішення суду іноземної держави набрало законної сили та у добровільному порядку боржником ОСОБА_2 не виконується, а також з метою захисту порушених прав заявника, представник заявника звернувся до суду з даним клопотанням.

На виконання вимог ст. 467 ЦПК України на адресу заінтересованої особи ОСОБА_2 судом направлено повідомлення про надходження даного клопотання, копію клопотання для відома та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

26.03.2020 р. представник заінтересованої особи ОСОБА_2 через канцелярію суду подав письмове заперечення проти клопотання, посилаючись на невідповідність клопотання вимогам ст. 466 ЦПК України, а також на те, що заходи, які будуть вжиті у разі задоволення клопотання суперечитимуть публічному порядку України - Договірної Держави з врахуванням найвищих інтересів дитини (ст. 23 Конвенції від 19.10.1996 р.).

Ухвалою від 30.03.2020 р. прийнято до розгляду вказане клопотання та призначено судове засідання.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представники заінтересованої особи в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечили, просили суд відмовити у їх задоволення.

Вислухавши пояснення представника заявника та представників заінтересованої особи, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові докази, суд вважає, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду підлягає задоволенню з наступних підстав

З матеріалів клопотання вбачається, що судовим наказом Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя у справі № FD18P00561 від 01.08.2019 р. із змінами від 12.12.2019 р., постановленим за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 ) від 09.01.2019 р., вказану заяву задоволено, а саме зобов`язано ОСОБА_2 (мати) повернути дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Великої Британії.

Так, відповідно до параграфу № 14 Діти, а саме ОСОБА_5 , дівчинка ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , дівчинка ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуватимуть під опікою Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя до досягнення повноліття, або до прийняття подальшого наказу, який передбачатиме інше;

У параграфі № 15 визначено наступне:

а. Зобов`язати Матір (Боржника), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровану за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повернути або забезпечити повернення дітей, ОСОБА_5 , дівчинки ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , дівчинки ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 18:00 (за британським часом) 30 серпня 2019 року до юрисдикції Англії та Уельсу ;

б . Зобов`язати Матір (Боржника), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровану за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 18:00 (за британським часом) 28 серпня 2019 року надати батькові письмові підтвердження того, чи буде вона сама особисто повертати дітей до Англії та Уельсу відповідно до вищевказаного під-параграфу (а), і якщо так, чи залишиться вона сама у такому випадку в Англії та Уельсі ;

в. Зобов`язати Матір (Боржника), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровану за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , якщо вона сама не буде супроводжувати дітей під час їх повернення до Англії та Уельсу , не пізніше 8:00 (за українським часом) 30 серпня 2019 року передати дітей, ОСОБА_5 , дівчинку ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , дівчинку ІНФОРМАЦІЯ_4 , під опіку ОСОБА_14 у Міжнародному аеропорті «Бориспіль» (Київ, Україна) або ж під опіку третьої особи, яку батько може призначити в письмовій формі;

г. Зобов`язати Матір (Боржника), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровану за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після передачі дітей під опіку ОСОБА_14 (або іншій третій особі, яку батько може призначити) надати цій особі:

i) підписану нею письмову згоду на виїзд дітей із України; а також

ii) паспорти дітей.

Зі змісту вказаного судового наказу з врахуванням внесених до нього змін вбачається, що він набрав законної сили, а отже є остаточним та підлягає виконанню.

Так, у параграфах №№ 7, 25 зазначено, що наказ вступив у силу в повному обсязі в юрисдикції Англії та Уельсу 03.08.2019 р., що є датою скріплення наказу печаткою суду. Судовий наказ набирає чинності незважаючи на будь-яке клопотання про дозвіл на його оскарження, яке може бути зроблене.

При цьому, представник ОСОБА_2 приймав участь в судових засіданнях під час розгляду справи № FD18P00561 Відділом у справах сім`ї Високого суду, в тому числі 12.12.2019 р., про що також зазначено в тексті судового наказу (параграф № 10).

Під час розгляду клопотання судом встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що судовий наказ Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя у справі № FD18P00561 від 01.08.2019 р. із змінами від 12.12.2019 р. у добровільному порядку ОСОБА_2 (боржником) не виконується, будь-яких доказів на спростування вказаної обставини суду не надано.

Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Положеннями ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України. Відповідно до ст. 23 Конвенції про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей від 19.10.1996 р., ратифікованої Україною та Сполученим королівством Великої Британії,заходи, вжиті органами Договірної Держави, визнаються в силу закону в усіх інших Договірних Державах. Будь-яка зацікавлена особа може звернутися до компетентних органів Договірної Держави з проханням про прийняття рішення щодо визнання або невизнання заходу, ужитого в іншій Договірній Державі. Процедура визначається правом Держави, в якій подається прохання (ст. 24 Конвенції). При цьому кожна Договірна Держава застосовує до визнання з метою виконання або реєстрації просту та швидку процедуру (ст. 26 Конвенції). Тобто, процедура визнання рішення суду Сполученого королівства на території України у даному випадку визначається правом України.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно зі ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, зокрема, повинно містити мотиви подання клопотання. До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи, зокрема, офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

При цьому, положеннями ст. 468 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

З огляду на вказані положення законодавства та враховуючи, що під час розгляду клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для відмови в його задоволенні, передбачених вищенаведеними положеннями закону, суд вважає, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання судового наказу Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя (Сполучене королівство Великої Британії) у справі № FD18P00561 від 01.08.2019 р. із змінами від 12.12.2019 р., заінтересована особа: ОСОБА_2 (боржник), відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 462, 466, 468 ЦПК України, ст.ст. 81, 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», Конвенцією про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей від 19.10.1996 р., суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 (стягувач) про надання дозволу на примусове виконання судового наказу Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя (Сполучене королівство Великої Британії) у справі № FD18P00561 від 01 серпня 2019 року із змінами від 12 грудня 2019 року, заінтересована особа: ОСОБА_2 (боржник) - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України судового наказу Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя у справі № FD18P00561 від 01 серпня 2019 року із змінами від 12 грудня 2019 року, зокрема:

- параграфу № 14 щодо наступного:

Діти, а саме ОСОБА_5 , дівчинка ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , дівчинка ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуватимуть під опікою Відділу у справах сім`ї Високого суду правосуддя до досягнення повноліття, або до прийняття подальшого наказу, який передбачатиме інше;

- параграфу № 15 щодо наступного:

а. Зобов`язати Матір (Боржника), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровану за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повернути або забезпечити повернення дітей, ОСОБА_5 , дівчинки ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , дівчинки ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 18:00 (за британським часом) ІНФОРМАЦІЯ_5 до юрисдикції Англії та Уельсу ;

б . Зобов`язати Матір (Боржника), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровану за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 18:00 (за британським часом) 28 серпня 2019 року надати батькові письмові підтвердження того, чи буде вона сама особисто повертати дітей до Англії та Уельсу відповідно до вищевказаного під-параграфу (а), і якщо так, чи залишиться вона сама у такому випадку в Англії та Уельсі ;

в. Зобов`язати Матір (Боржника), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровану за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , якщо вона сама не буде супроводжувати дітей під час їх повернення до Англії та Уельсу , не пізніше 8:00 (за українським часом) 30 серпня 2019 року передати дітей, ОСОБА_5 , дівчинку ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , дівчинку ІНФОРМАЦІЯ_4 , під опіку ОСОБА_14 у Міжнародному аеропорті «Бориспіль» (Київ, Україна) або ж під опіку третьої особи, яку батько може призначити в письмовій формі;

г. Зобов`язати Матір (Боржника), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровану за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після передачі дітей під опіку ОСОБА_14 (або іншій третій особі, яку батько може призначити) надати цій особі:

i) підписану нею письмову згоду на виїзд дітей із України; а також

ii) паспорти дітей.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: