Справа № 464/4861/19
пр.№ 2/464/362/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

за участі: секретар судового засідання Бусько Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним,-

в с т а н о в и в :

представник позивача Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" - Філь Олег Олегович звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача ОСОБА_1 в якому просить визнати договір №6326/А про постачання теплової енергії в гарячій воді між ЛМКП "Львівтеплоенерго" та ОСОБА_1 укладеним. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.03.2019 року внаслідок укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 став власником нежитлового приміщення загальною площею 90,6 м2 за дресою: АДРЕСА_1 . 1.04.2019 року було обстежено об`єкт за адресою АДРЕСА_1 і встановлено що дане приміщення отримує теплову енергію від джерел ЛМКП «Львівтеплоенерго» і знаходиться в загальній системі теплопостачання тому від`єднати центральне опалення від даного приміщення є неможливо. 6.05.2019 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» надіслало листа № 69/08 разом з примірником Договору 6326/А, новому власнику вищевказаного нежитлового приміщення з пропозицією укласти договір на постачання теплової енергії в гарячій воді за адресою АДРЕСА_1 , з переліком необхідних для цього документів. Проте, відповідач не надав необхідних документів та не підписав Договір № 6326/А. Станом на момент звернення до суду Договір не підписано. Таким чином, відповідач за період з 05.04.2019 року по 03.09.2019 року, фактично користується тепловою енергією без достатніх підстав. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 629, 630 ЦК України та ст. ст. 7, 8 ЗУ Про Житлово - комунальні послуги.

Увалою від 19.10.2019 позовну заяу прийнято та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник позивача подав до суду заяву за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого позивачем клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2019 року внаслідок укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 став власником нежитлового приміщення загальною площею 90,6 м2 за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження об`єкт за адресою АДРЕСА_1 від 01.04.2019 встановлено що дане приміщення отримує теплову енергію від джерел ЛМКП «Львівтеплоенерго» і знаходиться в загальній системі теплопостачання тому від`єднати центральне опалення від даного приміщення є неможливо.

16.05.2019 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» надіслало листа № 69/08 разом з примірником Договору 6326/А, новому власнику вищевказаного нежитлового приміщення з пропозицією укласти договір на постачання теплової енергії в гарячій воді за адресою АДРЕСА_1 , з переліком необхідних для цього документів. Проте, відповідач не надав необхідних документів та не підписав Договір № 6326/А.

Станом на момент звернення до суду Договір не підписано.

Таким чином, відповідач за період з 05.04.2019 року по 03.09.2019 року, фактично користується тепловою енергією без достатніх підстав.

Згідно з ст.. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Водночас ч. 1 ст. 12 ЗУ Про Житлово - комунальні послуги передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 7, 8 цього Закону визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 7 Закону України Про Житлово - комунальні послуги передбачено що споживач зобовя`заний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг.

З аналізу змісту абз. 2 ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 6-8 ЗУ Про Житлово-комунальні послуги убачається, що умови договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що основними обов`язками споживача теплової енергії є - своєчасне укладення договору з Теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 629, 630 ЦК України та ст. ст. 7, 8 ЗУ Про Житлово - комунальні послуги.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, оскільки відповідач отримує теплову енергію без жодних підстав, від`днати приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не вдається можливим у звязку із тим, що воно знаходиться в загальній системі теплопостачання. А від так, слід визнати Договір №6326/А про постачання теплової енергії в гарячій воді між ЛМКП «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д.Апостола,1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 укладеним з 24.04.2019 року.) укладеним.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., що підтверджені відповідною квитанцією.

На підставі ст.ст. 208, 628, 626, 638 ЦК України, ст.26 ЗУ «Про електроенергетику» та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 141, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним задоволити.

Визнати Договір №6326/А про постачання теплової енергії в гарячій воді між ЛМКП «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д.Апостола,1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 ) укладеним з 24.04.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасники справи:

Позивач Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", 79040, м. Львів, вул. Д.Апостола,1, .

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,паспорт серія НОМЕР_1 .

Суддя Чорна С.З.