Справа № 720/443/20
Провадження № 2/720/370/20
26 червня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
за участю секретаря Скриндіца С.М.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів набутих без достатніх правових підстав,-
У березні 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про повернення коштів набутих без достатніх правових підстав, посилаючись на те, що 17 лютого 2013 року за усною домовленістю з приводу майбутньої купівлі домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 останні надали аванс відповідачу в загальній сумі 5000 доларів США, тобто по 2500 доларів США кожен, також 19 травня 2013 року ОСОБА_4 в рахунок оплати земельної ділянки, яка розташована за вищевказаною адресою надала відповідачу ще 1000 доларів США. З приводу отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_3 були надані відповідні розписки відповідно до яких він зобов`язався укласти договір купівлі-продажу на вказане майно до кінця 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, спадщину після її смерті одноособово прийняла ОСОБА_2 .. Оскільки, ОСОБА_3 станом на 01 січня 2014 року договір купівлі-продажу укладено не було, добровільно наданий йому аванс повертати не бажає, просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2500 доларів США та на користь ОСОБА_2 в розмірі 3500 доларів США.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 лютого 2013 року за усною домовленістю з приводу майбутньої купівлі домоволодіння яке розташовано по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 було отримано аванс від ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в сумі 5000 доларів США, також 19 травня 2013 року ОСОБА_4 в рахунок оплати за земельну ділянку, яка розташована за вищевказаною адресою надала ОСОБА_3 ще 1000 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками від 17 лютого 2013 року та 19 травня 2013 року.
З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що на його адресу проживання 08 травня 2019 року було направлено лист із вимогою щодо повернення вказаних коштів набутих без достатніх правових підстав, який він отримав особисто.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, спадщину після її смерті одноособово прийняла ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами витребуваної судом спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , а відтак ОСОБА_2 є правонаступником померлої.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідачу грошова сума в загальному розмірі 6000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню.
Враховуючи на вищевикладене та беручи до уваги, що договір купівлі-продажу вказаного будинку або попередній договір між сторонами у справі укладений не був, то отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачам, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 206, 208, 526, 570, 1212, 1218 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти набуті без достатніх правових підстав в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти набуті без достатніх правових підстав в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_3 пропорційно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду, а саме на користь ОСОБА_1 - 640 гривень та на користь ОСОБА_2 - 897 гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Ляху Г.О.