Провадження №2/359/1258/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шеремет А.І.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 28 липня 2012 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 . Однак ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання та подала заяву (а.с.17), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності.

ОСОБА_2 також не з`явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21).

Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 28 липня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №3. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 липня 2012 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 1 вересня 2015 року (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №0.0..1 від 16 грудня 2019 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-2 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 28 липня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у виконавчому комітеті Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №3, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Повний текст рішення суду складений 11серпня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець