ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року

м.Суми

Справа №592/16667/19

Номер провадження 22-ц/816/229/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року в складі судді Бичкова І.Г., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», мотивуючи вимоги тим, що вона перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 28 серпня 2018 року була звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, проте, при звільненні з нею не було проведено повного розрахунку. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2018 року було стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 28302 грн 55 коп. Проте рішення суду було виконано лише 02 квітня 2019 року.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 жовтня 2018 року по 02 квітня 2019 року, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 286 грн 38 коп. в розмірі 17755 грн 85 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, пропущеного з поважних причин на підставі ст. 234 КЗпП України.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволений частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 серпня 2018 року по 02 квітня 2019 року включно в розмірі 15986 грн 52 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем було пропущено тримісячний строк для звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною позивача не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебула у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 28 серпня 2018 року її було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, пропущеного з поважних причин на підставі ст. 234 КЗпП України.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволений частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 серпня 2018 року по 02 квітня 2019 року включно в розмірі 15986 грн 52 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

Вказане рішення виконане підприємством 02 квітня 2019 року, шляхом перерахування коштів на рахунок позивача (а.с. 3).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка пропустила строк для звернення до суду у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, а також через юридичну необізнаність та визнав вищевказані причини поважними і поновив їй строк для звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 234 КЗпП України. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 несвоєчасно було виплачено заробітну плату, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15986 грн 52 коп.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статей 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, в силу положень ст. 117 КЗпП України такі виплати проводяться по день фактичного розрахунку, яким є саме 02 квітня 2019 року день коли позивач мав реальну можливість користуватися та розпоряджатися коштами.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах № 6-788цс16 від 14.12.2016 року та № 6-144 цс13 від 29.01.2014 року, відповідно до яких не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушене право позивача. Проте у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У своєму рішенні Конституційний суд України від 22.02.2012 року №4-рп/2012 визначив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Таким чином, позивачем було пропущено тримісячний строк для звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки про фактичний розрахунок ОСОБА_1 дізналася 02 квітня 2019 року, а позовна заява подана лише 29 жовтня 2019 року, тобто поза межами тримісячного строку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, пропущеного з поважних причин на підставі ст. 234 КЗпП України. Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволений частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 серпня 2018 року по 02 квітня 2019 року включно в розмірі 15986 грн 52 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Позивачка в позовній заяві зазначала, що строк для звернення до суду було пропущено у зв`язку з незадовільним станом здоров`я позивачки, а також через юридичну необізнаність, проте на підтвердження не надала жодних доказів.

Юридична необізнаність не підтверджує доводи про поважність причин пропуску строку для звернення до суду. Позивачкою не наведено об`єктивних причин, які стали перешкодою для звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені позивачкою підстави для поновлення пропущеного процессуального строку звернення до суду з позовом до АТ «СМНВО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не можуть бути визнані поважними, оскільки на їх підтвердження не надано належних та допустимих доказів.

Враховую вищевикладене, рішення суду першої інстанції, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України через неправильне застосування норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у свої постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню 1152 грн 60 коп. у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» 1152 грн 60 коп. у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук