КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Усатова І.А.
Номер провадження № 22-ц/824/7694/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», поданою представником Комісаром Сергієм Петровичем, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» про примусове виконання договірного обов`язку з проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київенерго» та просив суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та зменшити розмір плати за надання послуг з центрального опалення, наданих йому на підставі договору № 80100 від 13 жовтня 2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 07 листопада 2017 року до 03 квітня 2018 року на підставі даних квартирного засобу обліку теплової енергії SUPERCAL 739 (№21757870) станом на 03 квітня 2018 року до розміру оплати лише за опалення місць загального користування в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що має бути стягнута з власників (користувачів) квартири НОМЕР_1 у цьому багатоквартирному житловому будинку.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що між ним та ПАТ «Київенерго» було укладено договір № 80100 від 13 жовтня 2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню та відповідно до преамбули та п. 1 даного договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , а споживач зобов`язується оплачувати зазначенні послуги.

Позивач зазначав, що на момент укладення зазначеного договору та до цього часу (подання позову) квартира АДРЕСА_2 перебувала в стані «після будівельників», що унеможливлювало її використання для фактичного проживання. З цих причин, постачання тепла (опалення), гарячої води, електроенергії до квартири НОМЕР_1 за вказаною адресою не здійснювалося.

Позивач посилався на те, що з метою економії витрат на опалення зазначена квартира АДРЕСА_2 , в першій половині жовтня 2017 року була обладнана квартирним засобом обліку теплової енергії SUPERCAL 739 (№21757870) (далі - КЗОТЕ), що підтверджується Актом введення в експлуатацію обладнання (виконаних робіт) від 06 жовтня 2017 року, складеного Приватним підприємством «Модуль».

ОСОБА_1 вказував, що згідно гарантійного талону до паспорта на квартирний засіб обліку теплової енергії SUPERCAL 739 (№21757870) датою його виготовлення та первинної повірки є вересень 2017 року, а придбаний він для його монтажу 05 жовтня 2017 року. Тобто, для обліку теплової енергії, що поставляється в квартиру НОМЕР_1 , був встановлений новий засіб КЗОТЕ з нульовими показниками.

Зазначав, що з метою взяття КЗОТЕ на абонентський облік, споживач 30 жовтня 2017 року подав виконавцю заяву (вхід. № 24/ЦОК 12/7/1/П-140615), згідно якої прохав прийняти на абонентський облік квартирний засіб обліку теплової енергії SUPERCAL 739 (№21757870), що знаходиться в квартирі НОМЕР_1 . В якості додатку до зазначеної заяви було подано оригінал робочого проекту вузлу комерційного обліку в зазначеній квартирі.

Позивач посилався на те, що 07 листопада 2017 року на поданому оригіналі робочого проекту вузлу комерційного обліку було проставлені штампи Департаменту технічного забезпечення обліку Структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» відповідача, які підтверджували відсутність зауважень до робочого проекту вузлу комерційного обліку та відповідність усім нормативним вимогам монтажу КЗОТЕ.

ОСОБА_1 зазначав, що оскільки тривалий час відповідач ухилявся від вчинення дій з прийняття на абонентський облік квартирного засобу обліку теплової енергії SUPERCAL 739 (№21757870), що знаходиться в квартирі НОМЕР_1 , він був вимушений неодноразово повторно звертатися з відповідними заявами щодо прискорення процесу опломбування лічильника та взяття його на облік ( заяви від 18 січня 2018 року, 05 лютого 2018 року, 20 лютого 2018 року, 20 лютого 2018 року, 14 березня 2018 року), однак, останні залишилися без відповіді зі сторони відповідача. Внаслідок чого, лише 03 квітня 2018 року представником відповідача було складено Акт прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення населення, та згідно даних цього акту показники на КЗОТЕ склали: споживання енергії 0,00 Gj, витрат 0,0 м3, час напрацювання 5495 год.

Вказував, що 04 квітня 2018 року споживачем було подано заяву про проведення перерахунку нарахування за центральне опалення за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, яка теж була залишена відповідачем без відповіді та без вчинення дій з перерахування. При цьому, відповідач з жовтня 2017 року щомісячно направляв споживачу квитанції на здійснення оплати за нібито поставлену теплову енергію, а саме: квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за жовтень 2017 року у розмірі 747, 54 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за листопад 2017 року у розмірі 995, 36 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за грудень 2017 року у розмірі 5 723,41 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за січень 2018 року у розмірі 4 616,06 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за лютий 2018 року у розмірі 3 846, 90 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за березень 2018 року у розмірі 5 624,93 грн. та додатково 4422,04 грн. як перерахунок, квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за квітень 2018 року у розмірі 243,92 грн. як перерахунок, а всього за цей період: 26 220,15 грн.

При цьому позивач посилається на те, що в зазначених квитанціях не враховується те, що споживач фактично не споживав теплову енергію в квартирі НОМЕР_1 . Крім того, в них не вказується та частина розміру платежу, яка підлягає сплаті за опалення МЗК в багатоквартирному будинку, в якому розташована квартира, що належить позивачу, оскільки оплата за централізоване опалення МЗК має бути здійснена споживачем в багатоквартирному будинку незалежно від наявності в належній йому квартирі НОМЕР_1 КЗОТЕ .

Позивач пояснював, що враховуючи, що споживач зобов`язаний сплачувати за опалення місць загального користування (МЗК) ним було здійснено кілька платежів за централізоване опалення, а саме: 20 лютого 2018 року на суму 3 000,00 грн., 14 березня 2018 року на суму 2 000,00 грн., 30 березня 2018 року на суму 1 000,00 грн., 31 липня 2018 року на суму 1 000,00 грн., а всього за цей період: 7 000,00 грн. Таким чином, різниця нарахувань та оплати складає 19 220,15 грн.

Позивач посилався на те, що причиною такої різниці є те, що виконавець послуг ПАТ «Київенерго» недобросовісно та в порушенням умов договору від 13 жовтня 2017 року та норм чинного законодавства прийняв КЗОТЕ на абонентський облік фактично лише в момент завершення опалювального періоду, що мало наслідком безпідставні нарахування за ненадані споживачу послуги.

На переконання позивача, враховуючи норми чинного законодавства та фактичні обставини справи, виконавець мав провести перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, в результаті проведення якого (перерахунку) зменшити розмір плати за ненадані споживачу послуги. Зазначений перерахунок та зменшення розміру плати мали бути здійснені відповідачем за період з 07 листопада 2017 року до фактичного прийняття КЗОТЕ на абонентський облік 03 квітня 2018 року з врахуванням даних КЗОТЕ, зафіксованих в Акті прийняття КЗОТЕ на абонентський облік від 03 квітня 2018 року. Оскільки за вказаний період споживач має сплачувати лише за опалення МЗК, при проведенні перерахунку відповідачем мають бути враховані вимоги Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, що затверджена Наказом Мінбуду від 31 жовтня 2006 року № 359.

Позивач також посилався на те, що з загальної суми нібито спожитих (за жовтень 2017 - квітень 2018 року) ним послуг у розмірі 26 220,15 грн., певну частину складає плата за опалення МЗК, що має бути сплачена ним, при цьому, визначати таку суму самостійно, він не має можливості, оскільки у нього відсутні дані, на які вказуються в Методиці для проведення відповідного розподілу витрат. Натомість такі дані мають бути у відповідача, як особи, що надала відповідні послуги та мала провести відповідний розподіл визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування, між окремими помешканнями будинку АДРЕСА_1 . Разом з тим, позивач пояснював, що як особа, що користується іншим житловим приміщенням в цьому ж багатоквартирному будинку, на момент подання цієї заяви має розумні припущення, що розмір плати з опалення МЗК з власника квартира НОМЕР_1 не може перевищувати 7 000,00 грн. вже фактично сплачених ним за опалювальний період з жовтня 2017 року до квітня 2018 року. Таким чином, на думку позивача, розмір плати за опалення кв. АДРЕСА_2 , за період з жовтня 2017 року до квітня 2018 року має бути зменшений щонайменше на 19 220,15 грн., як різницю з нарахованих за цей період: 26 220, 15 грн. та вже сплачених споживачем у розмірі 7 000,00 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок та зменшити розмір плати за надання послуг з центрального опалення, наданих ОСОБА_1 на підставі договору №80100 від 13 жовтня 2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 07 листопада 2017 року по 03 квітня 2018 року на підставі даних квартирного засобу обліку теплової енергії SUPERCAL 739 (№21757870) станом на 03 квітня 2018 року до розміру оплати лише за опалення місць загального користування в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що має бути стягнута з власників (користувачів) квартири НОМЕР_1 у цьому багатоквартирному будинку. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго» - відмовлено. Стягнуто з КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), адвокат Комісар С.П. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просив скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , пред`явлених до КП «Київтеплоенерго»; стягнути на користь КП «Київтеплоенерго» судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Апелянт вказує, що лише з 01 травня 2018 року за ним було закріплено майно територіальної громади м. Києва та саме з цього періоду він набув статусу виконавця послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у будинку за адресою АДРЕСА_1 , й не був правонаступником ПАТ «Київенерго», яке було попереднім виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у вказаному будинку.

Апелянт вказує, що відповідно до висновків судів, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником ПАТ «Київенерго» лише в частині зобов`язань з оплати спожитого останнім природного газу, тобто в частині основного боргу, а тому здійснити перерахунок та зменшити розмір плати позивачу ОСОБА_1 , на думку апелянта, він не уповноважений, адже відповідальність за дії іншого суб`єкта господарювання не може покладатись на нього.

На думку апелянта, судом при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано у повному обсязі та не прийнято до уваги те, що він не є правонаступником ПАТ «Київенерго» та не може нести відповідальність за його дії, а мотиви прийнятого рішення ґрунтуються лише на припущеннях.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта КП «Київтеплоенерго», адвокат Лінніченко Д.О. доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

При цьому зазначав, що їх підприємство набуло прав виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у будинку за адресою АДРЕСА_1 , лише з 1 травня 2018 року. Підприємство не є правонаступником ПАТ «Київенерго» і тому не уповноважене здійснювати перерахунки суми нарахувань вартості наданих послуг з теплопостачання.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач у справі АТ «Київенерго», будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи на апеляційний розгляд справи не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не подали, тому суд розглянув вказану справу у їх відсутність згідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи, встановив, щоміж ОСОБА_1 , як споживачем комунальних послуг, власником квартири АДРЕСА_2 , та ПАТ «Київенерго», як виконавцем, 13 жовтня 2017 року було укладено договір №80100 з надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, що підтверджується копією договору (а.с.9-12)

Відповідно до п.п. 9 п. 18 вказаного Договору, споживач має право на встановлення квартирних засобів обліку води та (або) теплової енергії та взяття їх на облік.

Згідно п.п. 8 п. 21 даного Договору від 13 жовтня 2017 року виконавець зобов`язаний забезпечувати за заявою споживача взяття у тижневий строк на абонентський облік квартирних засобів обліку за відсутності зауважень до монтажу та технічного стану.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за допомогою спеціалізованої організації встановив квартирний засіб обліку теплової енергії та 30.10.2017, подав ПАТ «Київенерго» заяву (вхід. № 24/ЦОК 12/7/1/П-140615), з проханням прийняти на абонентський облік квартирний засіб обліку теплової енергії SUPERCAL 739 (№21757870), що знаходиться в квартирі НОМЕР_1 .

Встановлено, що на поданому позивачем оригіналі Робочого проекту вузлу комерційного обліку квартири НОМЕР_1 проставлено 07 листопада 2017 року штампи Департаменту технічного забезпечення обліку Структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», які підтверджували відсутність зауважень до Робочого проекту вузлу комерційного обліку та його відповідність усім нормативним вимогам монтажу КЗОТЕ (а.с.17).

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача ПАТ «Київенерго» з заявами щодо прискорення процесу опломбування лічильника та взяття його на облік ( 05.02.2018, 20.02.2018, 20.02.2018, 14.03.2018).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що в порушення вимог п.п. 8 п. 21 укладеного між сторонами договору від 13 жовтня 2017 року та п.п. 9 п. 32 Правил надання послуг ПАТ «Київенерго» лише 03 квітня 2018 року було опломбовано та прийнято на абонентський облік КЗОТЕ, який встановлений в квартирі позивача, що підтверджується Актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення, згідно даних якого показники на КЗОТЕ склали: споживання енергії 0,00 Gj, витрат 0,0 м3, час напрацювання 5495 год (а.с.37).

З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2018 року позивачем було подано заяву ПАТ «Київенерго» про проведення перерахунку нарахування за центральне опалення за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року з врахуванням показників КЗОТЕ , однак такого перерахунку відповідач у справі АТ «Київенерго» не здійснив.

Також із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Київенерго» надсилав позивачу квитанції на здійснення оплати за теплову енергію без врахування показників КЗОТЕ, а саме: квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за жовтень 2017 року у розмірі 747, 54 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за листопад 2017 року у розмірі 995, 36 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за грудень 2017 року у розмірі 5 723,41 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за січень 2018 року у розмірі 4 616,06 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за лютий 2018 року у розмірі 3 846, 90 грн., квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за березень 2018 року у розмірі 5 624,93 грн. та додатково 4422,04 грн. як перерахунок, квитанцію для сплати за послугу: централізоване опалення за квітень 2018 року у розмірі 243,92 грн. як перерахунок, а всього за цей період: 26 220,15 грн.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що в зазначених квитанціях не враховується те, що він фактично не споживав теплову енергію в квартирі НОМЕР_1 . Крім того, в них не вказується та частина розміру платежу, яка підлягає сплаті за опалення МЗК в багатоквартирному будинку, в якому розташована квартира, що належить йому, оскільки оплата за централізоване опалення МЗК має бути здійснена споживачем в багатоквартирному будинку незалежно від наявності в належній йому квартирі НОМЕР_1 КЗОТЕ . При цьому, враховуючи, що споживач зобов`язаний сплачувати за опалення місць загального користування (МЗК) ним було здійснено платежі за централізоване опалення, а саме: 20.02.2018 на суму 3000 грн., 14.03.2018 на суму 2000 грн., 30.03.2018 на суму 1000 грн., 31.07.2018 на суму 1000 грн., що підтверджується матеріалами справи, та не спростовувалось відповідачами.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи поданий позов суд першої інстанції мотивував свій висновок обґрунтованістю та доведеністю позивачем заявлених вимог, та не спростуванням відповідачем зазначених позивачем обставин.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 15 ЦК України та частиною першою статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звично ставляться.

До житлово-комунальних послуг, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належить, зокрема, послуги з постачання теплової енергії (п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону).

Згідно до ч. 6 ст. 21 цього ж Закону послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 було затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно п.п. 5 п. 29 Правил надання послуг, споживач має право на встановлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік.

У відповідності до п.п. 9 п. 32 Правил надання послуг, виконавець зобов`язаний забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що фактично послуги з централізованого опалення йому не надавалися з тих причин, що квартира перебуває в стані «після будівельників», а тому в ній не можливе та не здійснювалося проживання, а тому, на його переконання, споживач в подібних випадках має сплачувати лише за централізоване опалення місць загального користування.

Так, згідно довідки ТОВ «Українська будівельна компанія-сервіс» вих. №302 від 22.08.2018 виданої ОСОБА_1 , вбачається, що кв АДРЕСА_2 знаходиться в будівельному стані. Електроенергія, вода та опалення на квартиру не подавалися, оскільки, ремонтно-оздоблювальні роботи в квартирі не проводилися.

Згідно п.п. 4 п. 18 договору від 13 жовтня 2017 року споживач має право на зменшення розміру плати в разі ненадання послуг, надання їх в неповному обсязі, зниження якості.

Відповідно до п.п. 14 п. 21 цього ж договору, виконавець зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості.

Таким чином, законним є висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог заявлених позивачем про необхідність здійснення відповідачем перерахунку та зменшення розміру плати за надання послуг з центрального опалення, наданих позивачу на підставі договору №80100 від 13 жовтня 2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 07 листопада 2017 року по 03 квітня 2018 року на підставі даних квартирного засобу обліку теплової енергії SUPERCAL 739 (№21757870) станом на 03 квітня 2018 року до розміру оплати лише за опалення місць загального користування в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що має бути стягнута з власників (користувачів) квартири НОМЕР_1 у цьому багатоквартирному будинку.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності покладення обов`язку по здійсненню перерахунку на КП «Київтеплоенерго» замість АТ «Київенерго» колегією суддів визнаються безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, згідно якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право грошової вимоги до боржників з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 на суму заборгованості - 19 219,27 грн.

Відповідно до пункту 3.4, 3.4.3 вказаного Договору цесії Новий кредитор має право на здійснення, на підставах визначених чинним законодавством, за заявою споживача, коригування розміру основного боргу та додаткового грошового зобов`язання такого споживача, право вимоги до якого відступлене за цим Договором (а.с.84).

Згідно наданого відповідачем КП «Київтеплоенерго» додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року №602-18 до нового кредитора КП «Київтеплоенерго» від попереднього кредитора ПАТ «Київенерго» перейшло право вимоги за Договором №80100 від 13 жовтня 2017 року в сумі 19219,27 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано зобов`язав вчинити зазначені дії саме Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», оскільки воно є правонаступником ПАТ «Київенерго» та має такі повноваження на даний час.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», подану представником Комісаром Сергієм Петровичем, залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 серпня 2020 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв