печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участю третьої особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Павелків Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аланд», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, за участю третьої особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом, приходжу до висновку, що її слід передати на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

За статтею 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Предметом поданого до суду позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що при зверненні до суду керувався пунктом 2 статті 27 ЦПК України, якою визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Наряду з вказаним законодавцем, також надається за вибором позивача визначити підсудність, а саме ч. 12 ст. 28 ЦПК України, щодо позовів до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем є Акціонерне товариство «Банк Форвард», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105, що за адміністративним поділом відноситься до Голосіївського району.

Наряду з вказаним з матеріалів справи не вбачається, що місце виконання виконавчого напису знаходиться на території Печерського району м. Києва, що позбавляє суд застосувати положення ч. 12 ст. 28 ЦПК України щодо визначення підсудності даної справи за місцем виконання виконавчого напису, а відтак і підстави які б слугували для визначення справи за Печерським районним судом м. Києва відсутні.

Відтак, застосовуючи положення норми частини першої статті 30 ЦПК України, матеріали справи підлягають направленню для розгляду справи до Голосіївського районного суду м. Києва, на підставі п. 2 ст. 27 ЦПК України, так за місцем знаходження відповідача.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною третьою статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 23, 28, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 757/30513/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участю третьої особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Павелків Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Г. Ільєва