КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/8957/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/3270/20

04 серпня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Желепи О.В.

- Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року, про передачу справи на розгляд іншого суду, постановлену під головуванням судді Фролової І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» Дар`їної Тетяни Андріївни про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до керівника Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» Дар`їної Тетяни Андріївни про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просила зобов`язати керівника Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» Дар`їну Тетяну Андріївну відшкодувати не отриману суму субсидії за період з 01 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до керівника Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» Дар`їної Тетяни Андріївни про відшкодування матеріальної шкоди передано до Солом`янського районного суду міста Києва для розгляду за підсудністю.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що позивач з позовом звернулася до керівника Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» Дар`їної Тетяни Андріївни про відшкодування матеріальної шкоди - при вирішенні питання прийняття справи до провадження слід керуватися правилами підсудності за місцезнаходженням відповідача, встановленими ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Звертала увагу на те, що відповідно до запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за даними відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» () вбачається, наступне: місцезнаходження юридичної особи: 03055, м. Київ, вул. Політехнічна, будинок 5; місцезнаходження реєстраційної справи: Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація; юридичну особу Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» () взято на облік до відповідних територіальних підрозділів Міндоходів у Шевченківському районі міста Києва.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

У відповідності до вимог статті 353, 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду, що є об`єктом апеляційного оскарження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до керівника Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» Дар`їної Тетяни Андріївни про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просила зобов`язати керівника Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» Дар`їну Тетяну Андріївну відшкодувати не отриману суму субсидії за період з 01 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року у розмірі 10 000,00 грн.

Передаючи справу на розгляд Солом`янському районному суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва, оскільки місцезнаходження відповідача територіально відноситься до Солом`янського району міста Києва.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Згідно вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Отже, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що місцезнаходження Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка»: 03055, м. Київ, вул. Політехнічна, будинок 5; місцезнаходження реєстраційної справи: Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація; юридичну особу Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» взято на облік до відповідних територіальних підрозділів Міндоходів у Шевченківському районі міста Києва.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 правомірно, на підставі ч. 2 ст. 27 ЦПК України, звернулася з даним позовом саме до Шевченківського районного суду міста Києва, оскільки місцезнаходженням відповідача - м. Київ, вул. Політехнічна, будинок 5, згідно запиту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є Шевченківський район міста Києва.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що даний спір не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та передачу справи на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 івна просить апеляційний суд задовольнити позовні вимоги.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не розглядав позов по суті, а передав справу до Солом`янського районного суду міста Києва для розгляду, а, отже, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити судове рішення по суті позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року про передачу справи на розгляд іншому суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому за правилами ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року про передачу справи на розгляд іншому суду скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до керівника Житлово-будівельного кооперативу «Червона зірка» Дар`їної Тетяни Андріївни про відшкодування матеріальної шкоди направити для продовження розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: