Справа № 462/8049/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної матері,

встановив:

24 грудня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на її користь з її сина ОСОБА_2 на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2019 року з 1000 грн. щомісяця до 3000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що на момент розгляду справи № 462/8049/19 не було відомо про фінансовий стан відповідача, який з 02 грудня 2015 року працює на посаді фахівця (сканування) у ТОВ «Нова пошта», а його дохід за період з червня по вересень 2019 року склав 49021 грн. 17 коп. Крім того, у відповідача наявна заборгованість по оплаті за комунальні послуги. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

24 грудня 2019 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений строк відзиву до суду не подав.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 462/8049/19, які додаються до даної справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2019 року у справі № 462/8049/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері ухвалено:

позов задовольнити частково;

стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2019 року і довічно.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2019 року, яке має преюдиційне значення при вирішенні даного спору, було встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має двох повнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому, з позовом про стягнення аліментів звернулася лише до сина ОСОБА_2 .

З копії повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 24 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки підтверджується, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , разом з нею у вказаній квартирі зареєстрований чоловік - ОСОБА_6 та відповідач - її син ОСОБА_2 .

Зі змісту рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2019 року вбачається, що суд при ухвалені вказаного рішення керувався принципом розумності і справедливості, а також, враховував матеріальний та сімейний стан відповідача, непрацездатність позивача, наявність у неї іншого повнолітнього сина.

Згідно з частиною 1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження будь-які обставини, які свідчать про необхідність дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача, мотивує свої вимоги тим, що на момент розгляду справи № 462/8049/19 не було відомо про фінансовий стан відповідача, який з 02 грудня 2015 року працює на посаді фахівця (сканування) у ТОВ «Нова пошта», а його дохід за період з червня по вересень 2019 року склав 49021 грн. 17 коп.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З довідки ТОВ «Нова Пошта» № 7514 від 18 жовтня 2019 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 02 грудня 2015 року працює в їх товаристві на посаді фахівця (сканування), а його дохід за період з червня по вересень 2019 року склав 49021 грн. 17 коп. /а.с.17/.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами 5 та 7 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається зі змісту позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів, який міститься в справі № 462/8049/19, позивач зазначила у ньому, що відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «Нова Пошта», а відтак, позивачу про вказану обставину достовірно було відомо під час розгляду справи у суді.

При цьому, позивач не долучила до вищевказаного позову про стягнення аліментів доказів про доходи відповідача, які він отримав, працюючи в ТОВ «Нова Пошта», а також, не звернулася до суду клопотанням про витребуванням вказаних доказів судом в порядку статті 84 ЦПК України під час розгляду цивільної справи № 462/8049/19.

При ухвалені рішення від 19 червня 2019 року суд, визначаючи розмір аліментів в 1000 грн. врахував матеріальний стан та стан здоров`я позивача, матеріальний стан відповідача, можливість отримання позивачем матеріальної допомоги від іншого сина.

Беручи до уваги, що судом при ухвалені рішення від 19 червня 2019 року було враховано факт того, що відповідач працює у ТОВ «Наша Пошта», а також, те, що останній працевлаштований у вказаному підприємстві з 02 грудня 2015 року суд приходить до висновку, що відсутні докази, які б свідчили про зміну матеріального стану відповідача, який надає можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це визначено судовим рішенням.

За таких обстав, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що у відповідача покращився матеріальний стан, або про погіршення її матеріального чи сімейного стану.

Суд також вважає за необхідним зазначити, що статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність визначено у розмірі: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Співвідношення доходу позивача до встановленого законодавцем розміру прожиткового мінімуму має суттєве значення під час вирішення спору за вимогами, пред`явленими на підставі статей 202, 205 СК України, які визначають підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та порядок визначення розміру присуджених аліментів.

Розмір щомісячної пенсії позивача у 2019 році складав 1497,00 грн, а відтак, розмір щомісячного доходу позивача, з урахуванням розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача ОСОБА_2 , складав 2497,00 грн., що станом на час ухвалення судом рішення у даній справі, перевищував прожитковий мінімум на одну особу, що також свідчить про те, що відсутні підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання матері через пів року після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн.

Позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь з іншого сина, оскільки обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволені позову, з підстав зазначених у ньому, слід відмовити.

Беручи до уваги, що у задоволені позову відмовлено, а позивач звільнена від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судові витрати слід покласти на рахунок держави.

Крім того, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на батьків в порядку, передбаченому статтею 203 СК України, або з позовом про стягнення частини витрат, які вона понесла на утримання помешкання, з урахуванням правовідносин, які склалися між сторонами.

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної матері - відмовити.

Судові витрати покласти на рахунок держави

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складаний 27 січня 2020 року.

Суддя:

Оригінал рішення.