БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/97/20
Справа № 356/24/20
Р І Ш Е Н Н Я(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2020 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Голік Г.К.

за участі секретаря Бейгул Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березань Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геленіум 2019», про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів

УСТАНОВИВ:

14.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 4853 від 19 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Геленіум 2019", а також стягнути з відповідача на його користь сплачені грошові кошти в сумі 110 000,00 грн.

На обґрунтування позову він зазначив, що на інтернет-сайті автомобільних оголошень прочитав оголошення про продаж автомобіля «Skoda Octavia» за ціною 110 000,00 грн.В подальшому 19.11.2019року між ним та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №4853.Того ж дня на рахунок отримувача , що є відповідачем по справі , ним було перераховано 100% вартості автомобіля (ревардінгового платежу та викупної вартості)в сумі 110 000,00грн.При цьому відповідач запевнив його , що зазначений в попередньому договорі автомобіль є в наявності та він буде переданий йому в день підписання попереднього договору.Однак після внесення ним коштів , відповідач відмовився виконувати свою частину зобов`язань, а саме передати йому автомобіль та укласти основний договір, на телефонний зв`язок відповідач не виходить, всі телефони вимкнені, рекомендовані листи за наявними адресами не отримуються. Зважаючи на вищенаведене , вважає , що спірний договір не відповідає вимогам законодавства , порушує його права, як споживача, підписаний під впливом обману, є несправедливим, а тому повинен бути визнаний недійсним, просить суд визнати укладений договір недійним та стягнути з відповідача на його користь сплачені грошові кошти в сумі 110 000,00 грн.

24.04.2020 року позивачем було подана уточненена позовна заява про визнання попереднього договору купівлі -продажу транспортного засобу №4853 від 19 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Геленіум 2019" недійсним, а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачені грошові кошти в сумі 110 000,00 грн.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 15.01.2020 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10.02.2020 року.

Ухвалою від 17.06.2020 року закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 06.08.2020 року.

Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Конверти з повістками про виклик до суду відповідача на 10.02.2020, 15.04.2020, 25.05.2020, 06.08.2020 були направлені на адресу місця знаходження ТОВ «Геленіум» вул.Ювілейна, 1-д оф.215, м.Світловодськ Кіровоградська область , повернулися неотриманими ними з відміткою «за незапитом, інші причини» .

Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ст.128,133 ЦПК України .

Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Зважаючи на те, що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача з ухваленням заочного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання здійснюється судом, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності позивача, його представника та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено.

Відповідно до ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

19 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Геленіум 2019» в особі директора Коноваленко С.В., як продавець, та позивач ОСОБА_1 , як покупець, уклали попередній договір № 4853 купівлі-продажу транспортного засобу (а.с. 8-10).

Згідно пункту 2.1 договору сторони зобов`язалися в майбутньому укласти і належним чином оформити основний договір на умовах, в порядку та в строки, визначені цим договором, за яким покупець зобов`язується сплатити викупну вартість та отримати від продавця транспортний засіб, а продавець зобов`язується придбати та передати покупцю цей транспортний засіб у власність.

Пунктом 2.2 договору було передбачено, що транспортний засіб, який продавець зобов`язується придбати у офіційних дилерів або дистриб`юторів для його відчуження покупцеві за основним договором та який є предметом основного договору, має наступні ідентифікаційні ознаки: транспортний засіб , марка - легкове авто Skoda , модель - Octavia, рік випуску - 2015 , знаряддя - МТ (зимня резина) , інші характеристики- чорний колір, пробіг 168км.

За умовами вказаного договору ТОВ «Геленіум 2019» зобов`язалося передати у власність позивача транспортний засіб на умовах Основного договору; вжити вичерпних заходів щодо укладення Основного договору, в термін, вказаний в пункті 7.1 цього договору (протягом десяти робочих днів за умови сплати покупцем у повному обсязі ревардінгового платежу), а позивачка у свою чергу зобов`язалася у встановлений термін і в повному обсязі сплачувати платежі відповідно до умов цього договору, здійснювати оплату будь-яких платежів по цьому договору через третю особу з відповідним обґрунтуванням призначення такого платежу.

Пунктом п. 4.1 договору було визначено, що продавець зобов`язується продати, а покупець купити за 110 000,00 грн. транспортний засіб, який передається покупцю з моменту сплати у повному обсязі ціни після укладення Основного договору, якщо сторони не домовляться про інше при укладенні договору. Покупець сплачує викупну вартість у розмірі 100% від вартості транспортного засобу, що складає 110 000,00 грн. у 5-ти денний термін після укладення Основного договору. Предмет основного договору є власністю продавця до моменту сплати покупцем ціни. Всі ризики по транспортному засобу переходять від продавця покупцю в момент передачі транспортного засобу і акту приймання-передачі транспортного засобу.

Згідно п. 5.1 договору на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення Основного договору на момент укладення цього договору на поточний рахунок продавця покупець перераховує 100% ревардінгового платежу, що становить 10% від ціни, і що є гарантією укладення останнім Основного договору.

У пункті 7.3 договору зазначено, що про придбання транспортного засобу продавець зобов`язується повідомити покупця у письмовому вигляді у триденний термін з моменту придбання транспортного засобу.

19 листопада 2019 року позивач на виконання умов попереднього договору сплатив на розрахунковий рахунок ТОВ «Геленіум» ревардінговий платіж в сумі 110 000,00 грн., тобто 100% вартості транспортного засобу, що підтверджується квитанцією АТ «Альфа-Банк» № N1DVR4460M від 19 листопада 2019 року (а.с. 12).

Проте, до теперішнього часу відповідач не уклав з позивачем Основний договір, не передав транспортний засіб та не повернув отримані від позивача кошів в розмірі 110 000,00 грн.

Як вбачається із умов попереднього договору № 4853 купівлі-продажу транспортного засобу від 19 листопада 2019 року, між сторонами було укладено договір ревардингу, за умовами якого ТОВ «Геленіум», яке уклало договір, начебто, як продавець, а фактично, як постачальник (посередник), зобов`язалося продати позивачу автомобіль «Skoda Octavia» за ціною 110 000,00 грн., зі сплатою ревардінгового платежу в розмірі 100% вартості автомобіля, який позивач повинен був оплатити на рахунок відповідача, на підтвердження його намірів укласти Основний договір, та який є оплатою за комплекс заходів, проведених відповідачем відповідно до п. 2.5 договору.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання договору (чи його умов) недійсним.

Відповідно ч. 5 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону).

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині 2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", згідно якої умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).

Аналізуючи норму ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (п.п.2-4 ч.3 ст.18 Закону).

Відповідно до п. 6.2 попереднього договору № 4853 купівлі-продажу транспортного засобу, що був укладений між сторонами 19 листопада 2019 року, у разі відмови покупця від укладення основного договору, в тому числі несплата в повному обсязі ревардінгового платежу, не підписання основного договору, чи за будь-яких інших причин, внаслідок чого основний договір не буде укладений з вини покупця, продавець за письмовим зверненням до нього покупця зобов`язаний протягом 10 банківських днів, з дати звернення, повернути покупцю сплачену ним суму ревардінгового платежу, а покупець зобов`язаний протягом 10 банківських днів, з моменту такого звернення, сплатити продавцю штраф у розмірі 10% від ціни.

У позовній заяві та в уточненій позовній заяві позивач стверджує, що він 19 листопада 2019 року сплатив відповідачу 110 000,00грн. , тобто повністю оплатив ціну транспортного засобу, як того вимагало ТОВ «Геленіум 2019» відповідно до договору №4853. (а.с. 12).

Викладені вище обставини справи щодо визнання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та стягнення за цим договором коштів узгоджуються з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року справа № 6-2766цс-15.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені положення оспорюваного договору є несправедливими в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Стаття 635 Цивільного Кодексу України передбачає, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийнята пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частинами 1, 3, 4, 5 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 230 ЦК України передбачено правові наслідки вчинення правочину під впливом обману, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Таке значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, тобто спотворене уявлення особи про обставини, що дійсно мають місце.

Частиною 1 статті 236 ЦК України вказано, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Умови попереднього договору №4853 від 19 листопада 2019 року не відповідають зазначеним вимогам Цивільного Кодексу України.

Умовами спірного договору встановлюється обов`язок споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація про продукцію повинна містити дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції.

Згідно положень, закріплених у статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Про використання ТОВ «Геленіум 2019» нечесної підприємницької практики під час укладення попереднього договору свідчать такі факти: попередній договір між сторонами укладено 19.11.2019 р., в той час як основний договір мав бути укладений також в цей день 19.11.2019 р., працівники відповідача , запевнивши позивача перед укладенням попереднього договору про наявність обумовленого автомобіля, після підписання вказаного правочину та сплати повної вартості за товар, відмовились від укладення договору купівлі-продажу 19.11.2019 р., на телефонні зв`язок не виходили, всі відомі телефони вимкнені, рекомендовані листи за наявними адресами відповідач не отримує. Це говорить про те, що працівник відповідача, з метою спонукати позивача до укладення попереднього договору, не маючи дійсного наміру продати автомобіль, встановив ціну на автомобіль, що істотно нижче за ціну на аналогічний транспортний засіб в автосалоні, та явно не відповідає характеристикам товару такого типу, повідомив позивачу недостовірну інформацію, що спонукало позивача до прийняття швидкого рішення і позбавило можливості прийняття свідомого рішення щодо укладення попереднього договору.

Таким чином, надавши у нечіткий та незрозумілий позивачу спосіб інформацію про можливість придбати транспортний засіб, за привабливою ціною, відповідач ввів позивача в оману та спонукав укласти попередній договір.

З огляду на викладені норми права та обставини, попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 4853 від 19.11.2019 р., укладений між позивачем та ТОВ «Геленіум 2019», є нікчемним, оскільки здійснений з використанням нечесної підприємницької практики.

Відповідно до ст. 202, 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За положеннями ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215, 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Укладений між позивачем та відповідачем попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 4853 від 19.11.2019 р. порушує права позивача як споживача. Так, нечесна підприємницька діяльність відповідача шляхом введення позивача в оману призвела до порушення принципу рівності сторін та свободи волевиявлення споживача, а також порушила права позивача як споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Також особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дані положення цивільного кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений ним грошові кошти в сумі 110 000,00 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геленіум 2019» на користь держави на підставі положень частини шостої статті 141 ЦПК України та статті 4 Закону України «Про судовий збір», згідно яких за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток від ціни позову, але не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого станом на 01 січня 2020 року становить 840,80 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 4853 від 19 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю « Геленіум 2019».

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Геленіум 2019", , юридична адреса: 27500, Кіровоградська область, місто Світловодськ, вул. Ювілейна, буд. 1-Д, офіс 215, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) , грошові кошти в сумі 110 000,00 (сто десять тисяч грн.), сплачені за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу № 4853 від 19 листопада 2019 року.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Геленіум 2019", , юридична адреса: 27501, Кіровоградська область, місто Світловодськ, вул. Ювілейна, буд. 1-Д, офіс 215, судовий збір в розмірі 1 100 (одна тисяча сто) грн. на користь держави ( отримувач коштів Березанська отг 22030101, код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача: UA0010754; код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Київський апеляційний суд через Березанський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г. К. Голік