ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9365/19Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/169/20 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Сташків Б. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 607/9365/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2019 року, ухваленого суддею Сливкою Л.М., повний текст рішення складено 26 листопада 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Тернопільської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих у зв`язку з укусом безпритульної собаки.

В обґрунтування вказаних вимог посилалася на те, що 28 січня 2019 року, приблизно о 13 год. 12 хв. у м. Тернополі по вул. Текстильна, 6 її покусала безпритульна собака, внаслідок чого на тілі залишились кров`янисті рани, синяки. З 29 січня по 12 лютого 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: вкушені осаднення правої підколінної ділянки, нанесені невідомим собакою, на що витратила 253,50 грн. Також вважає, що їй була заподіяна моральна шкода, котра полягала у негативних відчуттях психологічного характеру, порушенні звичного способу життя, необхідності докладати значних зусиль для відновлення попереднього стану, котру оцінює у 10 000 грн.

Після відкриття провадження, до участі в справі було залучено управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради (далі Управління) як співвідповідача в порядку, визначеному статтею 51 ЦПК України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто із управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_1 253 (двісті п`ятдесят три) грн. 50 коп. майнової та 2000 (дві тисячі) моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради в користь держави 768,40 гривень судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 листопада 2019 року в частині стягнення 2000 грн та ухвалити нове, яким стягнути 10000 грн моральної шкоди. В решті рішення суду залишити без зміни.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що з даним судовим рішенням не погоджується у частині часткового задоволення моральної шкоди, оскільки підставою задоволення позову частково є те, що жодного доказу, котрий підтверджував би розмір заподіяної моральної шкоди у зазначеному об`ємі нею не надано. Однак сам же суд визначив розмір завданої моральної шкоди у сумі 2000 грн, що в 5 разів менше із заявленої суми у позовній заяві, не навівши жодних підстав та аргументів, якими він керувався при визначенні саме такої суми.

Суд хоч і встановив обставини справи, проте надав їм невірну оцінку, внаслідок чого неправильно визначив розмір спричиненої моральної шкоди, у зв`язку з необ`єктивним дослідженням та оцінкою наданих доказів. Суд при визначенні розміру моральної шкоди не застосував принципу розумності та справедливості, не врахував судову практику в аналогічних спірних правовідносинах.

Визначаючи розмір завданої моральної шкоди позивач виходила з того, що від отриманих укусів безпритульної собаки отримала больовий шок та дуже болючі ушкодження м`яких тканин правої ноги, перенесла у зв`язку з цим локальну реакцію на необхідну для життя вакцину від правця, переживає щоденну депресію, страх, нічні жахи, безсоння, а також змушена відвідувати психотерапевта. У зв`язку з ін`єкцією антирабічними засобами, були присутні незручності під час лікування, під час ходьби та одягання одягу, моральні страждання спричинив й сам факт застосування антирабічних засобів шляхом ін`єкції, а також обставина необхідністю обов`язкового щеплення від сказу, так як в противному випадку та хвороби тварини, обов`язково настає летальний випадок. Також дане лікування антирабічними засобами спричиняє негативні наслідки для органів печінки та нирок.

Разом з тим, має місце і той факт, що внаслідок бездіяльності відповідачів, собака, яка спричинила їй тілесні ушкодження далі продовжує гуляти на тій же території, а відповідачі в свою чергу так і не відреагували на жодне з її офіційних звернень, внаслідок чого, позивачка змушена була розірвати трудові відносини з установою у якій пропрацювала майже 2 роки, для того, щоб зменшити щоденні переживання за власне життя і здоров`я.

Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради подало апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 листопада 2019 року, у якій просять скасувати вищевказане рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що суд помилково прийшов до переконання, що відповідальність за вилов та ізоляцію безпритульних тварин покладається на органи місцевого самоврядування, на території яких їх було виявлено.

23 жовтня 2018 року між управлінням житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю ЗООЦЕНТР був укладений договір №1182 про закупівлю послуг.

Також звертаємо увагу, що згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6269 діагнозом є укушені осадження правої підколінної ділянки нанесені невідомим собакою. При цьому, причина травми (укус невідомої собаки) записана лише зі слів самої хворої. Така ж інформація виключно зі слів хворої записана 28.02.2019 року у щоденнику, копія аркуша. якого додана до позову. Варто зазначити, що з усіх документів, жодна не містить інформації про факт нападу саме безпритульної собаки.

Адже практично подібні рани могли бути нанесені будь-якою іншою твариною, у тому числі з числа домашніх, які утримуються власниками в домоволодіннях на території міста.

Також, у медичних довідках відсутні висновки щодо підстав для відшкодування моральної шкоди, а саме наявності погіршення стану здоров`я, страждань тощо, проте вказано, що загальний стан задовільний, основні показники стану у межах норми.

Із врахуванням зазначеного, взаємосуперечливим є висновок суду щодо стягнення моральної шкоди у сумі 2000 грн. водночас зазначаючи, що жодного доказу, котрий підтверджував би розмір заподіяної моральної шкоди, у зазначеному нею об`ємі позивачем не надано.

Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , зазначивши, що позивач, помилково прийшла до переконання, що відповідальність за вилов та ізоляцію безпритульних тварин покладається на органи місцевого самоврядування, на території яких їх було виявлено.

Інші аргументи у відзиві Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради були такі ж як викладені у їх апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради у якій зазначила, що уповноваженим виконавчим органом, до основних завдань якого належить вирішення питань, щодо організації робіт з благоустрою території громади в частині регулювання чисельності безпритульних тварин та здійснення з цією метою закупівель, є управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради (відповідно до п.2.1 Положення). А відтак, саме Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської несе відповідальність за бездіяльність, яка була допущена ним в частині проведення належної політики в питанні поведінки з безпритульним собаками у місті Тернополі, як наслідок, які спричинили для мене майнову та моральну шкоди. А, начебто, існування договору Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської з TOB "Зооцентр", в будь-якому випадку не нівелює та не може нівелювати обов`язки, які визначені конкретно для Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської, а тому у суду не існувало жодної підстави (відповідно до ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України) для залучення до участі в справі TOB "Зооцентр", яке в свою чергу, на відміну від Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської, не несе зобов`язання перед громадою міста та позивачем, як жителем міста, зокрема, у частині відповідальності за вилов та ізоляцію безпритульних тварин.

Посилання Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради на те, що мною не доведено завдання шкоди саме безпритульною собакою, спростовується самими ж відповідачами, які у своєму листі від 27.03.2019 р. № 122/02 у абзаці 8, зазначають: «Одночасно інформуємо, що враховуючи, що собака стерилізована та чіпована, на сьогоднішній день немає можливості здійснити постійне перебування у Центрі стерилізації через невідповідність забезпечення функціонування діяльності даної установи» Аналогічні твердження Тернопільської міської ради, щодо собаки, яка мене покусала містяться й в абзаці 6 листа Тернопільської міської ради від 27.03.2019 р. № 3428/02-В. Отже, представники органу місцевого самоврядування, неодноразово, самі визнавали той факт що мене покусала саме безпритульна собака.

Хочу звернути увагу суду також на те, що у жодному із листів відповідачів на мою адресу не згадувалось про існування договору з TOB "Зооцентр" і більш того, навпаки, у листі від 21.02.2019 p. № 1847/02-В Тернопільська міська рада зазначає: «з метою ефективного та раціонального використання бюджетних коштів замовником торгів управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради щорічно проводиться тендер на закупівлю послуг з регулювання чисельності, утримання центру стерилізації та притулку для тимчасового утримання безпритульних тварин. Переможець тендеру визначається у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі» на основі критеріїв оцінки визначених у тендерній документації. 11.01.2019 року була оголошена процедура закупівлі «Регулювання чисельності, утримання центру стерилізації та притулку для тимчасового утримання безпритульних тварин» в зв`язку із тим, що документи подано лише одним учасником закупівля не відбулась, тому повторно оголошено процедуру закупівлі на вищезазначені послуги 30.01.2019 p., аукціон якої відбудеться 25.02.2019 року. Відповідно вказаного інформуємо, що з переможцем торгів буде укладено договір на виконання робіт, відповідно до вимог чинного законодавства».

У наступному ж листі Тернопільської міської ради від 27.03.2019 р. № 122/02 окрім вищезазначеного у абзаці 4 міститься наступне: «Відповідно до вказаного інформуємо, що з переможцем торгів TOB «Дичків Хелп» 13.03.2019 року укладено договір на виконання робіт, відповідно до вимог чинного законодавства».

Відповідно, не певним залишається й факт дійсності існування на момент нападу на мене безпритульної собаки Додатку № 3 від 27.12.2018 року до договору № 1182 від 23.10.2018 року. Тим більш, необхідно врахувати те, що п.1.1. договору, який визначає його предмет (предмет договору є істотною умовою договору) містить наступне положення: «1.1. Виконавець зобов`язується у 2018 році надати Замовникові послуги, зазначені в документації конкурсних торгів, а Замовник - прийнята і оплатити такі послуги», і даний пункт договору не був викладений у іншій редакції та не був змінений жодним з додатків, що свідчить про те, що TOB «Зооцентр» надавало визначені договором послуги, лише протягом 2018 року. Як вбачається з ситуації та даючи оцінку викладеного в листах Відповідачів, необхідно прийти до висновку, що на момент нападу на мене безпритульної собаки, у Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради не було укладено жодного договору з тою чи іншою організацією про закупівлю відповідних послуг.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі у межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради не підлягають до задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що хоча відповідачем була допущена бездіяльність у питанні благоустрою населених пунктів з метою забезпечення безпечних умов для життя і здоров`я територіальної громади, однак не доводить їх розміру у стягненні 10000 грн моральної шкоди.

З даним висновком погоджується колегія суддів.

Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 28 січня 2019 року ОСОБА_1 покусала невідома собака, внаслідок чого їй було встановлено діагноз: вкушені рани правої підколінної ділянки невідомою собакою та надано медичну допомогу у виді обробки та рекомендовано з`ясувати питання щодо щеплення. Направлено до травматологічного відділення для подальшого стаціонарного лікування, що підтверджується копією довідки № 1106, виданої Тернопільською міською комунальною лікарнею швидкої допомоги та фотоматеріалами, показами свідка ОСОБА_2 (а.с.5- 7, 11, 12)

З 29 січня 2019 року по 12 лютого 2019 року. ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні КП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», де було встановлено, що в ділянці правої поверхні її підколінної ямки наявні вкушені осаднення розміром 0,2 на 0,1 см та 0,3 на 0,2 см, не кровлять. Нейротрофічних та судинних розладів на периферії на момент огляду не виявлено. Рани промито розчинами антисептиків та накладено асептичну пов`язку. Призначено медикаментозне лікування: антирабічна вакцина «Верораб» 0,5 мл на 0,3, 7, 14 дні.; А-біолік 1 мл (2 дози/305001/18 т.д 08.20.р. виробник ПАТ «Фрмстандарт-Біолік», м. Харіків, Україна, введено 02 лютого 2019 року о 11 год. 05 хв.) - придбаний за власні кошти; супрастин 25 мг 1т 2рази - придбаний за власний кошт.

Мала місце локальна реакція після введення ПА «Біолік». Дані обставини підтверджуються копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 626 від 12 лютого 2019 року. (а.с. 8)

ОСОБА_1 на придбання ліків витратила 235,50 грн, що підтверджується фіскальними чеками № 0032 від 02 лютого 2019 року та № 05723 від 04 лютого 2019 року ( а.с. 9, 10).

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Міського голови Тернополя та його заступника зі скаргами, у яких просила надати оцінку ситуації в яку потрапила, а також посприяти у тому, щоб собака, котра її покусала найближчим часом була виловлена та поміщена у місце де вона не буде нести загрозу жителям міста, на що отримала відповіді № 1847/02-Ф від 21 лютого 2019 року та № 122/02 від 27 березня 2019 року, що переможцем торгів з закупівлі «Регулювання чисельності, утримання центру стерилізації та притулку для тимчасового утримання безпритульних тварин» визначено ТОВ «Дичків Хелп» з яким укладено відповідний договір. Зважаючи на те, що собака стерилізована та чіпована на сьогоднішній день немає можливості здійснити постійне перебування у Центрі стерилізації через невідповідність забезпечення функціональної діяльності даної установи (а.с. 13,15 -18).

Частиною першою статті 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, органу влади АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів(стаття 1173 ЦК України).

Отже, розмір завданої матеріальної шкоди ОСОБА_1 в сумі 253,50 грн вираховано вірно та підтверджено доказами.

Відповідно до статей 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності душевних страждань, які фізична особа відчуває у зв`язку з пошкодженням його майна та нанесення шкоди здоров`ю. При цьому така шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь і зниження престижу, ділової репутації.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що відповідачем була допущена бездіяльність у питанні благоустрою населених пунктів з метою забезпечення умов для життя і здоров`я жителів територіальної громади, унаслідок укусу безпритульної собаки ОСОБА_1 зазнала тілесних ушкоджень та моральної шкоди, котра полягала в негативних наслідках психологічного характеру, страху, переживаннях, побоюваннях за своє здоров`я, порушенні звичного способу життя, необхідності докладати значних зусиль для відновлення попереднього стану та відшкодування завданих їй збитків.

Стягуючи моральну шкоду в розмірі 2000 грн, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, правильно врахував характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідних для відновлення попереднього стану. Суд при цьому виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).(стаття 89 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо стягнення із відповідача моральної шкоди саме на суму 10000 грн не заслуговують на увагу, оскільки нею не представлено доказів, які б підтверджували розмір моральної шкоди саме в такому об`ємі. Також суд першої інстанції врахував принцип співмірності, виходячи із суми матеріальних витрат.

Що є стосується доводів апеляційної скарги Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради про те, що відсутня їх вина у спричиненні матеріальної та моральної шкоди позивачці, то колегія суддів не бере до уваги, оскільки спростовуються наступним.

У відповідності до частини 1 статті 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі.

Статтею 12 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження № 3447-IV від 21 лютого 2006 року визначено, що право власності або інші речові права особи, яка утримує тварину, обмежені обов`язком дотримання норм і вимог цього Закону. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 24 вищевказаного Закону, собаки, незалежно від породи, належності та призначення, у тому числі й ті, що мають нашийники з номерними знаками і намордники, але знаходяться без власника на вулицях, площах, ринках, у скверах, садах, на бульварах, пляжах, у громадському транспорті, дворах та інших громадських місцях, вважаються безпритульними і підлягають вилову. Тимчасовій ізоляції підлягають собаки, коти та інші домашні тварини в разі, якщо на це є відповідне рішення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини, а також ті, що завдали тілесних ушкоджень людині або іншій домашній тварині. Тимчасова ізоляція домашніх тварин може проводитись у примусовому порядку, якщо домашня тварина є небезпечною для оточуючих.

Для забезпечення вилову та тимчасової ізоляції собак, котів та інших домашніх тварин органами місцевого самоврядування можуть створюватися комунальні служби або підприємства з питань утримання та поводження з тваринами в населених пунктах відповідно до місцевих програм регулювання чисельності тварин у населених пунктах. (частина 5 статті 24 Закону№ 3447-IV)

Статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації, установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Пунктом 44 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в України та статті 10 Закону України Про благоустрій населених пунктів. до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено: встановлення згідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Рішенням Тернопільської міської ради від 05 січня 2011 року № 6/4/51 «Про затвердження положень про виконавчі органи міської ради» затверджено Положення про Управління (далі Положення).

Пунктами 1.1 і 1.4 Положення визначено, що Управління утворюється міською радою; їй підзвітне та підконтрольне, підпорядковане виконавчому комітету та міському голові. Управління є самостійною юридичною особою.

Відповідно до пункту 2.1 Положення, основними завданнями Управління є: організація робіт з благоустрою території громади, залучення на договірних засадах з цією метою трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, організація робіт та здійснення контролю у сфері регулювання чисельності безпритульних тварин, здійснення закупівель у порядку, визначеному чинним законодавством. Наведене свідчить про те, що уповноваженим виконавчим органом, до основних завдань якого належить вирішення питань щодо організації робіт з благоустрою території громади в частині регулювання чисельності безпритульних тварин та здійснення з цією метою закупівель, є управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради.

Крім того, 23 жовтня 2018 року Управління уклало із товариством з обмеженою відповідальністю «Зооцентр» договір № 1182 про закупівлю послуг, де товариство зобов`язувалось у 2018 році надати Управлінню послуги, зазначені в документації конкурсних торгів, а Управління зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги - «Регулювання чисельності, утримання центру стерилізації та притулку для тимчасового утримання безпритульних тварин». (а.с. 30-31)

Як убачається з додатку до цього договору, в перелік послуг, котрі повинні були надаватись входили наступні: послуги автомашини для відлову та перевезення бродячих (безпритульних тварин), прибирання вольєрів для утримання безпритульних тварин (собак), харчування однієї безпритульної тварини і.т.ін. (а.с. 32)

Відповідно до додатку № 3 від 27 грудня 2018 року до зазначеного договору, термін його дії був встановлений протягом 2018 року до 31 березня 2019 року. (а.с. 34)

Враховуючи вищенаведені норми закону, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що саме Управління, як виконавчий орган Тернопільської міської ради, створений та уповноважений на виконання робіт з благоустрою території громади допустив бездіяльність в частині проведення належної політики у питанні поведінки з безпритульними собаками у м. Тернополі, внаслідок чого була заподіяна шкода здоров`ю позивачці, котра вилилась для неї у витратах на лікування та перенесення моральних страждань.

Безпідставними є доводи представника відповідачів щодо недоведеності позивачем належності собаки до безпритульних, адже статтею 24 Закону № 3447-IV чітко визначено, що такими вважаються собаки, незалежно від породи, належності та призначення, у тому числі й ті, що мають нашийники з номерними знаками і намордники, але знаходяться без власника на вулицях, площах, ринках, у скверах, садах, на бульварах, пляжах, у громадському транспорті, дворах та інших громадських місцях.

Інші докази та обставини, на які посилаються заявники в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скаргами доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2019 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 січня 2020 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Б.І. Сташків