Справа № 477/1410/20
Провадження № 2-з/477/30/20
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

11 серпня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у сумі 946646,52 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачці, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 000); квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 00). Заборонити ОСОБА_2 , суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії по відчуженню, у тому числі шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, переоформлення та державної реєстрації. реєстраційних дій пов`язаних із реєстрацією речових прав на нерухоме майно, заборонити внесення будь-яких змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відкриття розділу), вчинення відчуження у примусовому порядку (в порядку виконавчого провадження, виконавчих написів та інших дій) щодо вказаного вище нерухомого майна.

10 серпня 2020 року за результатами проведеного авторозподілу цивільна справа разом із заявою про забезпечення позову передана для розгляду головуючому судді Полішко В.В.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частинами 1 та 2 статті 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені в статті 150 ЦПК України, серед яких є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З огляду на заяву про забезпечення позову, відповідач має заборгованість за договором позики від 15 вересня 2019 року у сумі 946646,52 грн., тому заявник просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме дві квартири розташовані в м. Києві, які належать відповідачці, а також заборонити останній та суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо цього майна .

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Водночас, з вказаної заяви не вбачається обґрунтована необхідність у застосуванні забезпечення позову. Суду не надано доказів, що свідчать про те, що відповідач намагається вчиняти будь-які дії щодо цього майнаі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Тобто, вказана обставина лише зазначена у заяві без будь-якого обґрунтування. Крім цього, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є співмірним, оскільки сума боргу менша за вартість нерухомого майна, на яке просить позивач накласти арешт.

Сам факт звернення до суду з позовом, не є беззаперечним доказом того, що невжиття заходів забезпечення позову зробить в подальшому неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку у необхідності відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 258, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до ст.ст.353-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В. Полішко