РІШЕННЯ

іменем України

"27" січня 2020 р. 145/2078/19

2/145/283/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Іванковецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай),

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 06.05.1996 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах на території Іванковецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Право на земельну частку (пай) належало продавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії БН № 025263, виданого 07.11.1996 року Тиврівською РДА.

Право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 отримала як член КСП при розпаюванні земель КСП «Авангард» с. Іванківці.

На виконання п.2.1. Договору він передав ОСОБА_3 кошти в сумі 2000 гривень. Продавець, в свою чергу, передала йому оригінал сертифікату серії ВН № 025263, яким підтверджувалося її право на земельну частку (пай). Згідно Постанови КМУ від 12.10.1995 року «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», вони звернувся до Тиврівської РДА з вимогою проставити відмітку в сертифікаті в зв`язку з переходом права на земельну частку (пай).

Крім того, вони з продавцем домовились нотаріально посвідчити укладений Договір, відповідно до вимог чинного на той час законодавства. Однак невдовзі після підписання Договору ОСОБА_3 захворіла та померла. Так, в зв`язку зі смертю продавця нотаріально посвідчити Договір не вдалося.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не приймав.

На даний час він має намір виділити належну йому земельну ділянку в натурі та отримати правовстановлюючі документи на неї. Перешкодою в оформленні його права власності на земельну ділянку стало те, що оригінал сертифікату, переданого йому ОСОБА_4 за Договором, втрачено. Отримати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) він не має можливості в зв`язку з відсутністю бланків сертифікатів.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власниками земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок.

Вважає, що набув права на земельну частку (пай) правомірно на підставі договору купівлі-продажу. Умови договору виконані.

Просить визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі, яка перебувала в колективній власності КСП «Авангард» с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №025263, виданого 07.11.1996 року Тиврівською РДА.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить задоволити з підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача Іванковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 224, 225 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст.6 ЗК України (в редакції що діяла на момент виникнення правовідносин) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки у разі: купівлі-продажу, дарування та обміну.

Відповідно до ст.18 ЗК України (в редакції що діяла на момент виникнення правовідносин) придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожен має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема шляхом визнання відповідного права судом.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно вимог ст.3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарські виробництва», право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу дарування, міни, успадкування, застави.

Пунктом 2.2. Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Державного комітету України по земельних ресурсах №14/5/48 від 06.06.1996 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.1996 року за №324/1349. передбачено, що громадяни мають право продавати або іншими способами відчужувати (заповідати, дарувати, обмінювати) без зміни цільового призначення земельні ділянки, а також право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом.

Пунктом 2.3. зазначеного Порядку передбачено, що договір відчуження земельної ділянки посвідчується в нотаріальному порядку.

Відповідно до п.17 Перехідних положень ЗК України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючі документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що 06.05.1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 продала, а позивач купив належне їй на підставі сертифікату ВН № 025263 від 07.11.1996 року право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Іванковецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 отримала як член КСП при розпаюванні земель КСП «Авангард» с. Іванківці, що стверджується Державним актом на право колективної власності на землю серії ВН № 010 від 26.12.1995 року (а.с.4-6) та витягом з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Тиврівською РДА Вінницької області по КСП Іванковецької сільської ради.

На виконання умов договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 2000 грн, а ОСОБА_3 в підтвердження досягнення домовленості передала йому оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 025263 від 07.11.1996 р., виданого на її ім`я, оригінал якого позивачем втрачено (а.с.7-8). Крім того, вони з продавцем домовились про подальше нотаріальне посвідчення укладеного договору, однак реалізувати дані наміри, так і не змогли у зв`язку зі смертю ОСОБА_3

Спадкоємці після її смерті ОСОБА_3 відсутні.

Позивач придбав земельну частку (пай) відповідно до діючого на той час законодавства, а саме Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», ст.3 якого було установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування застави.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок.

Відбулося повне виконання договору від 06.05.1996 р., оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай), тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказане нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 328, 334 ЦК України, ст.ст.47, 224, 225 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.),

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі, яка перебувала в колективній власності КСП «Авангард» с.Іванківці Тиврівського району Вінницької області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 025263, виданого 07.11.1996 року Тиврівською РДА.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 30 січня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.