Справа № 456/2091/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/3701/19 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

секретаря: Сеньків Х.І.

з участю: Гумена М.Д., представника Публічного

акціонерного товариства «Укрпошта» - Райхеля Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

у травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Украпошта» про виплату належних сум при звільненні стягнення моральної шкоди .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 3 липня 2004 року по 20 листопада 2015 року працював інженером з охорони праці у Львівській дирекції УДППЗ «Укрпошта», при звільненні відповідач не виплатив усіх належних йому до виплати сум. Стверджує, що за період з листопада по грудень 2011 року та з січня по вересень 2012 року не отримував передбачену премію у розмірі 40,5%, яку вимагав нарахувати йому при звільненні, а також провести донарахування заробітної плати, як працівнику з охорони праці. Вважає, що дії роботодавця щодо невиплати йому премії у період його роботи на підприємстві, непроведення з ним розрахунків при звільненні призвели до погіршення матеріального становища, унеможливили забезпечення нормального існування його та членів його сім`ї, що стало наслідком виникнення тяжкого психологічного стану. З наведених підстав просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на його користь премію за основні результати господарської діяльності за період з листопада по грудень 2011 року та з січня по вересень 2012 року у розмірі 11 606 грн. 58 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необгрутованим, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини, які мають значення для справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, визнано встановленими обставини, що мають значення для справи, які не були доведені в судовому засіданні, суд не сприяв повному та об`єктивному та неупередженому розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт стверджує, що суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що він підпорядковується виключно Львівській дирекції УДППЗ «Укрпошта», а не окремому відділенню, тому його преміювання не може залежати від прибутковості чи збитковості окремих відділень поштового зв`язку. Пункт 1.3 Наказу Генерального директора УДППЗ «Укрпошта» № 828 від 19.10.2012 року передбачає здійснити перерахунок премії за основні результати господарської діяльності та провести донарахування заробітної плати працівникам з охорони праці, а довідкою оперативної позапланової перевірки Львівської дирекції УДППЗ «Украпошта» підтверджується, що умови оплати праці інженерів з охорони праці призвели до недоотримання ними заробітної плати. Вважає неправильним висновок суду про те, що викладені обставини не свідчать про наявність моральної шкоди, оскільки невиплата премії поставили його у скрутне матеріальне становище, унеможливили забезпечення нормального існування його та членів його сім`ї, що стало наслідком виникнення тяжкого психологічного стану Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на його користь премію за основні результати господарської діяльності за період з листопада по грудень 2011 року та з січня по вересень 2012 року у розмірі 11 606 грн. 58 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ПАТ «Укрпошта» Райхеля Р.П. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною першою статті 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про оплату праці» та ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Ч. 3 ст. 97 КЗпП України передбачає, що конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи.

Згідно зі ст. 13 КЗпП України зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції, а в колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.).

Статтею 18 КЗпП України визначено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Відповідно до роз`яснень п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

Положення про Львівську дирекцію ПАТ «Укрпошта», затверджене наказом в.о. генерального директора №812 від 23.06.2017 року передбачає, що директор філії відповідно до Галузевої угоди, схеми посадових окладів (тарифних ставок), затвердженої Товариством, Положення про оплату праці працівників Товариства, Колективного договору та в межех доведеного Товариством фонду оплати праці Філії встановлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок і посадових окладів. Здійснює преміювання, виплату винагород, надбавок і доплат в межах фонду оплати праці Філії відповідно до законодавства України про працю та на підставі Положень про оплату праці Товариства, та інших документів Товариства (п.5.3.9).

Згідно п.5.2 колективного договору УДППЗ «Укрпошта» на 2011-2015 роки, прийнятий на конференції трудового колективу 26.05.2011, оплата праці працівників УДППЗ «Укрпошта» здійснюється на основі Схеми посадових окладів (тарифних ставок) працівників УДППЗ «Укрпошта» та Положення про оплату праці працівників УДППЗ «Укрпошта».

Пункт 5.4 Колективного договору передбачає, що преміювання працівників проводиться відповідно до положень (додатки 2.4, 2.5, 2.5.1,, 2.6, 2.7, 2.10.1, 2.18,2.19,2.20,2.21).

Пункт 3.1 Положення про порядок преміювання працівників УДППЗ «Укрпошта» за основні результати господарської діяльності (додаток 2.4 до Колективного договору) передбачає, що виплата премії працівникам підприємства (філії, без балансових виробничих підрозділів) проводиться щомісяця при виконанні умов преміювання.

Пункт 2 цього ж Положення передбачає умови та знижуючі показники преміювання.

Відповідно до п.4.2 згаданого вище Положення розмір премії залежить від фактичних результатів роботи підприємства (філії, без балансового виробничого підрозділу).

З копії наказу (розпорядження) № 43/к від 13.07.2004 «Про прийом на роботу», копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 13.07.2004 на посаду інженера з охорони праці у відділі служби охорони праці Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», 01.07.2009 переведений на посаду провідного інженера з охорони праці, а відповідно до наказу (розпорядження) №515/к про припинення трудового договору (контракту) від 16.11.2015 року він з 20.11.2015 звільнений з роботи за власним бажанням ст.38 КЗпП України.

Наказом директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта»№14 від 29.01.2007 «Про призначення відповідальних за організацію роботи з питань охорони праці за кущовим принципом у ЦПЗ, ЗВОП та ЦПП» призначено інженерів служби охорони праці (СОП) відповідальними за організацію роботи з питань охорони праці за кущовим принципом роботи у ЦПЗ, ЗВОП та ЦПП у такому порядку: за інженером СОП Гуменом М.Д. - ЦПЗ №; (м. Жидачів) та ЦПЗ №5 (м. Стрий) з базовим робочим місцем у ЦПЗ №5 (м. Стрий).

Позовні вимоги про стягнення невиплаченої пенсії за основні результати господарської діяльності за період часу листопад - грудень 2011 року та січень - вересень 2012 року у розмірі 11606.58 грн. позивач обґрунтовує тим, що за результатами оперативної позапланової перевірки у Львівській дирекції УДППЗ «Укрпошта» винесено наказ УДПЗ «Укрпошта» №828 від 19.10.2012 «Про вжиття заходів за результатами перевірки», яким директор Львівської дирекції ОСОБА_2 зобов`язаний здійснити перерахунок премії за основні результати господарської діяльності та провести донарахування заробітної плати працівникам з охорони праці із наданням копій підтверджуючих документів в термін до 22.11.2012 року.

Пункт 4.1 Положення про преміювання працівників УДППЗ «Укрпошта» передбачає, що преміювання працівників за основні результати господарської діяльності здійснюється за рахунок коштів фонду оплати праці в межах, передбачених бюджетом витрат на преміювання за основні результати господарської діяльності, з урахуванням додаткових коштів відповідно до Порядку визначення розміру допустимого перевищення бюджету витрат.

Наказом від 06.11.2012 № 238 «Про вжиття заходів за результатами перевірки», виданого директором Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Веселим В. В., доручено заступнику директора з питань фінансів та економіки Кузьо І.Г., провідному економісту з праці - керівнику групи заробітної плати Красько О.П., начальнику Вопакр Солодусі Н.В., начальнику ЮВ ОСОБА_3 преміювання та заохочення працівників дирекції проводити з урахуванням фінансових можливостей дирекції, відповідно до Положень про оплату праці, переліку соціальних пільг та виплат Львівської дирекції, яке є додатком до Колективного договору.

Проаналізувавши вищенаведені Положення про преміювання працівників УДППЗ «Укрпошта», суд дійшов до вірного висновку про те, що виплата премії працівникам підприємства проводиться щомісячно при виконанні умов преміювання, і що нарахування та виплата премії перебуває у залежності від оцінки органом управління загальних результатів роботи, тобто, за наявності позитивного фінансового результату, за наявності фінансових можливостей дирекції та залежить від показників працівника при здійсненні ним трудової діяльності.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що нарахування та виплата премій здійснюється відповідно до локальних нормативних актів за основні результати господарської діяльності з урахуванням фінансових можливостей дирекції, в межах фонду оплати праці Філії.

Преміювання та визначення розміру премії є виключною компетенцією директора Львівської філії АТ «Укрпошта» і залежить від показників роботи ОСОБА_1 , який наказом №14 від 29.01.2007 року був призначений відповідальним за організацію роботи ЦПЗ №4 (м. Жидачів), ЦПЗ №5 (м. Стрий) з базовим робочим місцем у ЦПЗ №5 (м. Стрий), від результатів роботи цих ЦПЗ.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами порушення відповідачем його прав чи законних інтересів, які б підлягали захисту в судовому порядку, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на його користь премії за основні результати господарської діяльності за період з листопада по грудень 2011 року та з січня по вересень 2012 року у розмірі 11 606 грн. 58 коп.

Відмовивши у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення премії, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки стягнення такої позивач обґрунтовував саме ненарахуванням йому премій.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10.08. 2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Крайник Н. П.

Мельничук О. Я.