Провадження № 2/331/74/2020
Справа № 331/472/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства « Альфа Банк», приватного акціонерного товариства « Альтбанк» , як правонаступника публічного акціонерного товариства « Банк Кіпру», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіна Лілія Олексіївна, приватний виконавець Сколибог Олександр Сергійович, про визнання права власності, зняття арешту, визнання договорів недійсними

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на розгляді знаходиться зазначена справа.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ «Альфа Банк», ПАТ « Альтбанк» , як правонаступника ПАТ « Банк Кіпру», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіна Лілія Олексіївна, приватний виконавець Сколибог Олександр Сергійович, про : - визнання права власності на Ѕ частину об`єкту нерухомості, а саме : нежитлової будівлі літ. Л-2, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; - зняття арешту, накладеного приватним виконавцем Сколибогом О.С. на нежитлову будівлю літ. Л-2, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , який був накладений в рамках виконавчого провадження № 57264829; - визнання недійсним кредитного договору № 44/43-1734/2012 від 30.10.2012 р.,укладеного між ПАТ « Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ « Алтбанк», та ОСОБА_2 ; - визнання недійним договору іпотеки від 30.10.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2756, укладеного між ПАТ « Банк Кіпру», ПАТ « Альтбанк» , та ОСОБА_2 , який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О., підлягає залишенню без розгляду, з огляду на таке.

Вказаний позов був поданий ОСОБА_1 05 лютого 2019 року ( т.1, а.с.95-99) в рамках справи за позовом ОСОБА_2 до АТ « Альфа-Банк», ПАТ « Альтбанк», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіна Л.О., ОСОБА_1 , про : - визнання недійсним кредитного договору № 44/43-1734 від 30.10.2012 року, укладеного між ПАТ « Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ « Альтбанк», та ОСОБА_2 ; - визнання недійсним договору іпотеки від 30.10.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2756, укладеного між ПАТ « Банк Кіпру», ПАТ « Альтбанк», та ОСОБА_2 , який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про його вступ у справу за позовом ОСОБА_2 до АТ « Альфа-Банк», ПАТ « Альтбанк», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіна Л.О., ОСОБА_1 , про визнання недійсним кредитного договору № 44/43-1734 від 30.10.2012 року та договору іпотеки від 30.10.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2756, у якості третьої особи задоволено ; прийнято позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ « Альфа Банк», ПАТ « Альтбанк» , як правонаступника ПАТ « Банк Кіпру», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіна Л.О., приватний виконавець Сколибог О.С., про визнання права власності, зняття арешту, визнання договорів недійсними ( т.1, а.с.109-110).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ « Альфа Банк», ПАТ « Альтбанк» , як правонаступника ПАТ « Банк Кіпру», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіна Л.О., приватний виконавець Сколибог О.С., про визнання права власності, зняття арешту, визнання договорів недійсними, об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_2 до АТ « Альфа-Банк», ПАТ « Альтбанк», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіна Л.О., ОСОБА_1 , про визнання недійсним кредитного договору № 44/43-1734 від 30.10.2012 року та договору іпотеки від 30.10.2012 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 квітня 2019 року у підготовчому судовому засіданні по цій справі було проголошено перерву, а строк проведення підготовчого провадження продовжено до 5 травня 2019 року ( т.1, а.с.231-232).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 2 травня 2019 року підготовче провадження у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 4 червня 2019 року ( т.1, а.с.245-246).

В черговий раз судове засідання у цій справі було призначено на 30 жовтня 2019 року - 10.00 годин.

Проте,в судове засідання, призначене на 30 жовтня 2019 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним особисто в суді судової повістки на 30.10.2019 р. 10.30 годин ( т.2, а.с.81). Про причину неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Розгляд справи було відкладено на 03 грудня 2019 року- 10.00 годин.

В судове засідання , призначене на 03 грудня 2019 року, позивач ОСОБА_1 вдруге не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за адресою, вказаною ним в позовній заяві - АДРЕСА_2 . Проте, конверт із судовою кореспонденцією повернувся до суду із відміткою пошти про закінчення строку зберігання ( т.2, а.с.102). Про причину неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Розгляд справи було відкладено на 27 січня 2020 року - 10.00 годин.

В судове засідання , призначене на 27 січня 2020 року, позивач ОСОБА_1 втретє не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за адресою, вказаною ним в позовній заяві - АДРЕСА_2 . Проте, конверт із судовою кореспонденцією повернувся до суду із відміткою пошти про закінчення встановленого строку зберігання . Про причину неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

В матеріалах справи відсутні заяви або клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності .

Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судова повістка, разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі і вручається службовій особі, яка розписується про одержання повістки, у разі, якщо сторона у справі є юридичною особою (ч. 6 ст. 128). Розписки про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день, особами, які її вручили повертається до суду (ч. 2 ст. 130).

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача або його представника, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім того, причини повторної неявки значення не мають.

Таким чином, в силу частини третьої статті 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач втретє поспіль не з`явився до суду.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті. 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений представник позивача або позивач повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомили про причини неявки, якщо від них не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Згідно частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до частини другої статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обов`язки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню позивачем або її повноважним представником своїх прав, останні не виконали покладені не них процесуальні обов`язки та двічі поспіль у судове засідання не з`явилися.

Зазначені обставини свідчать про те, що неявки позивача або його повноважного представника у судові засідання є наміром затягнути розгляд справи по суті, яке в свою чергу суперечить вимогам статті 210 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку.

На підставі викладеного, та з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності, суд вбачає законні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до статті 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч. 3 ст. 131, ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), акціонерного товариства «Альфа Банк» ( місцезнаходження : м. Київ, вул. Десятинна,4/6 ; ), приватного акціонерного товариства « Альтбанк»( місцезнаходження : м. Київ, вул.Вузівська, буд.5 ; ) , як правонаступника публічного акціонерного товариства « Банк Кіпру», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіна Лілія Олексіївна ( місцезнаходження : АДРЕСА_4 ), приватний виконавець Сколибог Олександр Сергійович ( місцезнаходження : м. Запоріжжя, вул. Жаботинського Леоніда, буд.50, офіс 102), про визнання права власності, зняття арешту, визнання договорів недійсними, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2020 року.

Особам, які не були присутні в судовому засіданні, направляється копія ухвали в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

27.01.2020