Справа № 0418/2940/2012
Провадження № 2-зз/203/21/2020
УХВАЛА

11 серпня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участі секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2005 року по цивільній справі № 0418/2940/2012, провадження № 2/0418/1876/2012, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 (далі заявник, відповідач) звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2005 року по цивільній справі № 0418/2940/2012, провадження № 2/0418/1876/2012, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, а саме: накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_1 автомобіль «Тойота Яріс», 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1 , заборонено його відчуження шляхом продажу, дарування, міні та інше.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову було відмовлено, тому відпала необхідність у забезпеченні позову. За поясненнями заявника, він не може розпорядитися автомобілем «Тойота Яріс», 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1 , бо ухвалою суду від 04 серпня 2005 року в межах забезпечення позову на нього був накладений арешт, заборонено його відчуження. Тому є необхідність скасувати арешт на автомобіль, з огляду на що ОСОБА_1 і звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

10 серпня 2020 року засобами електронного зв`язку від ОСОБА_1 до суду надійшло письмове клопотання про розгляд заяви за його відсутності, бо він не має можливості прибути у судове засідання через зайнятість. Свою заяву про скасування заходів забезпечення позову заявник підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, враховуючи, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви, від заявника надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі, а також те, що відсутні перешкоди для розгляду заяви по суті, на місці ухвалив розглядати заяву за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2005 року в забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором займу та моральної шкоди був накладений арешт на майно відповідача автомобіль «Тойота Яріс», 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1 , з забороною його відчуження шляхом продажу, дарування, міни та інше (том 1 а.с.8).

Вказана ухвала суду була направлена в П`яту державну нотаріальну контору м. Дніпропетровська та МРЕО-1 м. Дніпропетровська для виконання.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2005 року позов ОСОБА_2 був задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 802 950 гривень та витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700 гривень, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (том 1 а.с.20).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2005 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд у той же суд в іншому складі суду (том 1 а.с.49-50).

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2007 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 802 950 гривень та 1700 гривень судових витрат (державного мита) (том 1 а.с.78).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2007 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до того ж суду в іншому складі (том 1 а.с.140-142).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2012 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було залишено без розгляду (том 2 а.с.17).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено, ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2012 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (том 2 а.с.42).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2012 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу (том 2 а.с.96-99).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено та скасовано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2012 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу 1 253 985 гривень 30 копійок, суму інфляції 1218 156 гривень 47 копійок, три проценти річних 178 227 гривень 71 копійку, а також понесені судові витрати у розмірі 1700 гривень (том 2 а.с.166-168).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та скасовано рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2012 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 2 а.с. 207-209).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2014 року прийнято відмову ОСОБА_3 (представника ОСОБА_2 ) від апеляційної скарги та закрито апеляційне провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу (том 3 а.с. 24).

05 травня 2014 року головним державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 35582541. Відповідно до вказаної постанови, державним виконавцем було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0418/2940/2012, 2/0418/1876/2012, виданого 04 грудня 2012 року, на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу 1 253 986,30 грн, суми інфляції 1 218 156,47 грн, три проценти річних 178 227,71 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 1700 грн, знято арешт, накладений постановою ВП № 35582541 відл 18 грудня 2012 року.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1, ч. 7, ч. 8, ч. 9, ч. 10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 10 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд, враховуючи, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2012 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та вказане рішення суду набрало законної сили станом на 15 січня 2014 року, доходить висновку, що відпала потреба в забезпеченні позову та вжиті ухвалою суду від 04 серпня 2005 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню шляхом зняття арешту з автомобіля «Тойота Яріс», 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1 , накладеного забороною його відчуження шляхом продажу, дарування, міни та інше.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 158, 223, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2005 року по цивільній справі № 0418/2940/2012, провадження № 2/0418/1876/2012, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2005 року по цивільній справі № 0418/2940/2012, провадження № 2/0418/1876/2012, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Зняти арешт з автомобіля «Тойота Яріс», 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1 , що накладений ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2005 року по цивільній справі № 0418/2940/2012, провадження № 2/0418/1876/2012, забороною його відчуження шляхом продажу, дарування, міни та інше.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У відповідності до підпункту 15.5 частини 1 Розділу VII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складений 11 серпня 2020 року.

Суддя Ф.М. Ханієва