ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8855/20
провадження № 2/753/6074/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2020 ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із цивільним позовом про стягнення 89 790 гривень 00 копійок на його користь з Державного бюджету за завдану моральну шкоду, головним виконавцем Дарницького районного відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою начальника виконавчої служби визнано дії головного державного виконавця ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 46234623, щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за комунальні послуги, такими, що порушують ЗУ «Про виконавче провадження» незаконними. Незаконні дії ОСОБА_2 завдали йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою проти нього. Його звичайний ритм життя змінився, з січня 2015 він змушений перебувати у стресовому стані, відвідувати виконавчу службу, стояти у чергах у виконавчій службі, звертатись до суду за захистом своїх права, з 2015 року перебувати у судових процесах, захищати свої права та автомобіль, при цьому він ще 17.11.2015 повністю погасив борг. У нього в листопаді 2015 всупереч ухвалі суду був вилучений автомобіль, який головний державний виконавець ОСОБА_2 повернув та зняв арешт лише 27.10.2016. Розмір моральної шкоди він визначив на підставі практики ЄСПЛ, як справедливий розмір відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 12.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для надання відзиву.

Відзив від Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Ценрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування моральної шкоди на адресу суду не надійшов.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заєць А.М. від 20.03.2020, визнано дії старшого державного виконавця ОСОБА_3 та головного державного виконавця ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого провадження № 46234623 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6460/12 від 12.12.2014 виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСББ «КУТ» 10 312 грн. 38 коп., які такі, що вчинені з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження». Постанова мотивована тим, що за результатами перевірки виконавчого провадження, встановлено, що державними виконавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з виконання вказаного виконавчого провадження порушено вимоги ст. 4,18,26,37,48,74 ЗУ «Про виконавче провадження», однак вирішити питання про притягнення їх до відповідальності не виявляється можливими у зв`язку із їх звільненням (а.с. 6).

Вищевказаною постановою встановлено наступне. 29.01.2015 державним виконавцем ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 46234623 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6460/12 від 12.12.2014 виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСББ «КУТ» 10 312 грн. 38 коп.; 13.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 10.06.2015 начальником Відділу винесено постанову про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015, згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва №753/4731/15-ц від 17.04.2015 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.02.2015. 11.06.2015 державним виконавцем ОСОБА_3, керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46234623. 17.07.2015державним виконавцем ОСОБА_3, керуючись статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція Закону), винесено постанову про розшук майна боржника. 19.08.2015 головним державним виконавцем Сидоренко Р.Г., керуючись статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція Закону), винесено повторно постанову про розшук майна боржника. 12.11.2015державним виконавцем Маріуцою Т.В, винесено постанову про зміну зберігача майна, так як актом опису й арешту майна №396/11 від 11.11.2015, здійснено опис транспортного засобу, а саме автомобіля Chevrolet Еріса, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передано ОСОБА_4 . Також, даною постановою постановлено ОСОБА_4 передати на відповідальне зберігання даний транспортний засіб представнику ДП «Сетам» Смолію B.C. 24.11.2015 старшим державним виконавцем ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. 24.11.2015 державним виконавцем ОСОБА_3 винесено постанову про закінченню виконавчого провадження, так як згідно заяви стягувача, що надійшла до Відділу рішення суду виконано. 13.05.2016 начальником Відділу Бондар В.А. винесено постанову про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2015, згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 01.03.2016 № 753/24499/15-ц про скасування постанови державного виконавця ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження. 13.05.2016 начальником Відділу, Бондар В.А. винесено постанову про скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 24.11.2015, постанови про стягнення виконавчого збору від 24.11.2015, постанови про розшук майна боржника від 19.08.2015, постанови про розшук майна боржника від 17.07.2015, постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.06.2015, згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва № 753/4731/15-ц про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13.02.2015 у ВП № 46234623. 03.06.2016 головним державним виконавцем ОСОБА_2, винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. 20.03.2017 головним державним виконавцем ОСОБА_2, винесено постанову скасування постанови про відмову у відкриття виконавчого провадження від 03.06.2016. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, ВП № 46234623 перебуває у стані «Не встановлено». Ухвалою № 753/4731/15 від 17.04.2015 Дарницького районного суду м. Києва постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 та постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13.02.2015 року у ВП №46234623 скасовано. Так, згідно з ухвалою суду від 29.01.2015 справа № 753/4731/15, 12.12.2014 Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у цивільній справі № 2-6460/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «КУТ» заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 10 093, 68 грн. та судові витрати в сумі 218 грн. 80 коп. З виконавчого листа вбачається, що боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , стягувачем є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кут», що розташоване за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка, 15 (а.с.8). 29.01.2015 старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46234623 з виконання виконавчого листа, виданого 12.12.2014 Дарницьким районним судом м. Києві про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «КУТ» заборгованості в розмірі 10 312 грн. 48 коп. Відповідно до постанови про відкриття провадження від 29.01.2015, боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , стягувачем є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кут», що розташоване за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка, 15. Так, оскільки ч. 2 ст.369 ЦПК України лише суду надано право за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при оформленні або видачі виконавчого листа, старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ ОСОБА_3 неправомірно усунуті такі помилки при винесенні постанови про відкриття провадження від 29.01.2015 у ВП 46234623. Відповідно до виконавчого листа - резолютивна частина документа, де вказана дата народження боржника ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в реквізитах боржника зазначено дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, державним виконавцем ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, де зазначено дату народження боржника 30.10.1954. Станом на 20.03.2020 згідно даних АСВП, ВП № 46234623 перебуває в стані «Не встановлено».

Відповідно до копії акта державного виконавця від 11.11.2015 старшим державним виконавцем ОСОБА_3 вилученого у ОСОБА_1 «Chevrolet Epica» д.н.з. НОМЕР_1 2007 р.в. (а.с. 14).

Відповідно до копії квитанції № ПН4954 від 17.11.2015, ОСОБА_1 перерахував ОСББ «КУТ» 10 312 грн. 48 коп. з призначенням платежу: повне та добровільне погашення боргу ОСОБА_1 за ЖКП по виконавчому провадженню № 46234623 АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідно до копії акта видачі майна від 06.10.2016 ДП «Сетам» та ОСОБА_1 уклали цей акт, про те, що на підставі вимоги державного виконавця від 05.08.2016 зберігач передав, а ОСОБА_1 прийняв транспортний засіб «Chevrolet Epica» 2007 р.в. (а.с. 12).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 27.10.2016, постановою від 13.05.2016, 46234623, Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, з державного реєстру обтяжень рухомого майна вилучено запис 15080875 з контрольною сумою ААЕ307Б1ГБ про обтяження накладеного 13.05.2016 (а.с. 15).

За нормою ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Протиправність головного виконавця Дарницького районного відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 встановлена постановою начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заєць А.М. від 20.03.2020.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені правилами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Конституційним судом України у рішенні від 03 жовтня 2001 року у справі № 1-36/2001 (справа про відшкодування шкоди державою) зазначено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної), завданої фізичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими особами і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади, тобто відшкодування шкоди в таких випадках здійснюється за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів.

Таким чином, відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу.

Положеннями пункту 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 04 березня 2019 року у справі №295/443/17 відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно абзацу другого пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на обґрунтування завдання позивачу душевних страждань головним державним виконавцем ОСОБА_2 позивач посилається на порушення його права власності на автомобіль. В той же час автомобіль був повернутий ОСОБА_1 06.10.2016, а державний виконавець ОСОБА_2 03.06.2016 прийняв постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та 20.03.2017 прийняв постанову про скасування постанови про відмову у відкриття виконавчого провадження від 03.06.2016, тобто вже після повернення автомобіля ОСОБА_1 .

Позивачем не надано суду доказів наявності душевних страждань та порушенні права власності, заподіяних незаконними діями чи рішеннями головного державного виконавця ОСОБА_2

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76- 81, 89, 259, 263-265, 268, 273- 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , адреса: м. Київ, вул. Заслонова, буд. 16.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко