Справа № 680/319/19
№2/680/160/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

з участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області Зубаля І.С.,

представника відповідача відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради Реуса В.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області, відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання недійсним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням трудових прав,

установив:

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання недійсним та скасування наказу Малостружківської ЗОШ І-ІІ ступенів Новоушицької селищної ради №26-к від 23.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлення на роботі ОСОБА_1 вчителем початкових класів у закладі/закладах загальної середньої освіти Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади; стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26 листопада 2018 року по 3 травня 2019 року в сумі 34 048 грн 33 коп.; стягнення з відповідачів пропорційно на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 60 000 грн.

Позов мотивує тим, що з 1 вересня 2010 року по 24 листопада 2018 року працювала у Малостружківській загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів (далі Малостружківська ЗОШ) спершу директором школи, далі вчителем початкових класів. 24 вересня 2018 року в.о. директора Малостружківської ЗОШ попередив її про майбутнє звільнення із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП. З моменту попередження до моменту звільнення і по теперішній час їй не було офіційно запропоновано вакантної посади для подальшого працевлаштування. 23 листопада 2018 року видано наказ про її звільнення з посади вчителя початкових класів за п.1 ст. 40 КЗпП із виплатою вихідної допомоги. Спірний наказ було видано в період її тимчасової непрацездатності, що є порушенням вимог закону. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки роботодавцем не вчинено жодних дій, які б сприяли її працевлаштуванню, оскільки були наявні вакантні посади вчителів шкіл району. Одразу після звільнення, вона звернулась до Новоушицької районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості та отримала статус безробітної, проте виникли проблеми із виплатою по безробіттю, оскільки є розбіжності між датою звільнення та датою закриття лікарняного, що призвело до відмови у виплаті соціальної допомоги. Також позивачка вказала, що неодноразово зверталась з приводу свого незаконного звільнення до різних державних органів, однак жоден з них не зміг врегулювати питання правомірності її звільнення, в чому вбачає порушення своїх прав. Вважає, що вона мала переважне право на залишення на роботі згідно зі ст. 42 КЗпП, що було проігноровано відповідачами.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу, який на думку позивачки, має бути стягнутий з відповідачів, за період з 24 листопада 2018 року по 3 травня 2019 року складає 34048 грн 33 коп.

На обґрунтування завданої моральної шкоди ОСОБА_1 вказала, що її було безпідставно позбавлено права на отримання заробітку, вона змушена була додатково прикладати зусилля для організації свого життя та сім`ї, були втрачені нормальні життєві зв`язки, що призвело до часткової втрати працездатності.

Також просить поновити пропущений нею місячний строк для оскарження її звільнення.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 3 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І.

Ухвалою суду від 7 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання на 14 годину 30 хвилин 14 листопада 2019 року, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов.

Суд, ухвалою від 14 листопада 2019 року, позовну заяву залишив без руху, оскільки після відкриття провадження у справі, встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України та надано позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви.

14 листопада 2019 року позивачка усунула недоліки позовної заяви у зв`язку із чим суд продовжив розгляд даної справи.

06 грудня 2019 року підготовче судове засідання відкладено до 10 січня 2020 року за клопотанням представників відповідачів.

10 січня 2020 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 04 лютого 2020 року у зв`язку із витребуванням доказів за клопотанням позивачки.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 березня 2020 року.

17 березня 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням представників відповідачів.

Відповідач відділ освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради Хмельницької області надіслав відзив на позов, в якому просить відмовити у позові. Відзив мотивував тим, що копію спірного наказу та трудову книжку позивачка отримала 23 листопада 2018 року, однак до суду звернулась більш ніж через чотири місяці, тобто з порушенням строку, встановлено ст.233 КЗпП. Малостружківська ЗОШ була самостійною юридичною особою, мала печатку і штамп встановленого зразка, ідентифікаційний код юридичної особи, самостійно приймала рішення в межах своєї компетенції, в тому числі призначення та звільнення з посад педагогічних працівників. Засновник школи - Новоушицька селищна рада Хмельницької області. Відділ освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради Хмельницької області здійснює фінансування закладу, матеріально-технічне забезпечення, організовує будівництво і ремонт приміщень їх господарське обслуговування, а не кадрове забезпечення. Новоушицькою селищною радою Хмельницької області 14 вересня 2018 року прийнято рішенням №1 «Про припинення шляхом ліквідації Комунального закладу «Малостружківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Новоушицької селищної ради Хмельницької області та створено ліквідаційну комісію по припиненню юридичної особи. 26 липня 2019 року припинено юридичну особу Малостружківську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів без правонаступництва. Права позивачки при вивільненні не були порушенні, оскільки: 18 вересня 2018 року голові профкому Малостружківської загальноосвітня школа І-ІІ ступенів направлено повідомлення щодо звільнення працівників 24 листопада 2018 року; 21 вересня 2018 року надано згоду на звільнення працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП, хоча така згода відповідно до вимог ст. 43-1 КЗпП не передбачена при ліквідації установи; 24 вересня 2018 року ОСОБА_1 було попереджено про наступне вивільнення у зв`язку із ліквідацією юридичної особи і наказом від 23 листопада 2018 року звільнено з 24 листопада 2018 року. Звільнення відбулось у зв`язку із відсутністю вакантних посад в навчальному закладі, а правила щодо переваги на залишення на роботі не діють при повній ліквідації установи. Діюче законодавство не передбачає можливості поновлення працівника в юридичній особі приватного права, яка припинила своє існування. Також вказав, що звільнення в період тимчасової непрацездатності допускається у випадку повної ліквідації підприємства, установи та організації. Позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу є безпідставними, оскільки позивачка в трудових відносинах з Новоушицькою селищною радою Хмельницької області та відділом освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради Хмельницької області не перебувала. Позивачка не довела протиправності дій відповідачів, тому вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

Відповідач - Новоушицька селищна рада подала до суду відзив на позов та вказала на його необґрунтованість. Мотивуючи свої заперечення вказала, на пропуск позивачкою строку звернення до суду із даним позовом. Також зазначила, що засновником Малостружківської ЗОШ є Новоушицька селищна рада. Навчальний заклад був юридичною особою та самостійно приймав рішення в межах своєї компетенції, в тому числі призначення та звільнення з посад педагогічних працівників. Вирішення питання про звільнення педагогічних працівників Малостружківської ЗОШ віднесено до повноважень директора навчального закладу, оскільки ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах із Малостружківською ЗОШ, яка припинена як юридична особа без правонаступників.

Позивачка подала відповідь на відзив в якому зазначила, що посилання відповідачів на пропуск строку звернення до суду є незаконним, оскільки не належить до їх компетенції. Також зазначила, що Новоушицька селищна рада своїм рішенням створила ліквідаційну комісію, яка в свою чергу неправомірно порушила чинне законодавство про працю. Окрім того вказала, що відповідачем - відділом освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради було приховано інформацію про затримку виплати на випадок безробіття через розбіжність між періодами перебування у трудових відносинах. Відповідачі не проконтролювали забезпечення інформативності та прозорості діяльності закладів освіти, на її звернення щодо працевлаштування не надали достовірної інформації, чим спричинили їй глибові душевні страждання, приниження ділової репутації. Також вказала про перевищення відповідачами своїх службових повноважень. Інші доводи кореспондуються із доводами позовної заяви.

Відповідачі надіслали до суду заперечення в яких зазначили додатково, що усі звернення позивачки стосовно працевлаштування були розглянуті в строки та надані відповіді заявнику, діюче законодавство не передбачає можливості поновлення працівника в юридичній особі приватного права, яка припинила існування. Позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 26 листопада 2018 року по 03 травня 2019 року є безпідставними, оскільки позивачка в трудових відносинах ні з відділом освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради, ні з Новоушицькою селищною радою, не перебувала. Доводи позивачки щодо перевищення відповідачами владних повноважень та зневажливим ставленням до неї, є безпідставними, оскільки таким чином відповідачі висловили правову позицію щодо позову. Оскільки позивачкою не наведено доказів наявності їх протиправних діянь позов в частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягає, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Позивачка ОСОБА_1 у вступному слові надала пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.

Представники відповідачів - відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради Хмельницької області та Новоушицької селищної ради Хмельницької області у вступному слові надали пояснення, аналогічні доводам відзиву на позов, в подальшому просили розглядати справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши сторони, свідка, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що остання з 01 вересня 2010 року переведена на посаду директора Малостружківської ЗОШ (наказ №86-к по райво від 01.09.2010); з 17 січня 2011 року переведена на посаду вчителя початкових класів Малостружківської ЗОШ (наказ №15-к по райво від 17.01.2011) (а.с.19-20).

Рішенням позачергової сесії Новоушицької селищної ради VІІ скликання від 29 грудня 2015 року №2 вирішено передати та закріпити з 01 січня 2016 року за відділом освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради на праві оперативного управління заклади та установи освіти, в тому числі їх майно, згідно з додатком №1 для здійснення повноважень визначених чинним законодавством України, положенням про відділ освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради. Малостружківська ЗОШ значиться у додатку №1 під номером 17 (а.с.119-120).

14 вересня 2018 року на позачерговій сесії Новоушицької селищної ради VІІ скликання прийнято рішення №1 про припинення шляхом ліквідації комунального закладу «Малостружківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів», створено ліквідаційну комісію на яку, у тому числі, покладено повноваження щодо звільнення працівників Малостружківської ЗОШ (а.с.201).

Зазначені обставини визнаються учасниками справи, тому відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Водночас суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

24 вересня 2018 року в.о. директора Малостружківської ЗОШ ОСОБА_3 попередила ОСОБА_1 про наступне звільнення із займаної посади у зв`язку з ліквідацією закладу, про що свідчить підпис останньої (а.с.42).

Наказом №26-к від 23.112018 ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя початкових класів Малостружківської ЗОШ з 24 листопада 2018 року в зв`язку із ліквідацією Малостружківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів за п.1 ст.40 КЗпП із виплатою вихідної допомоги (а.с.43).

26 липня 2019 року відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи - Малостружківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Новоушицької селищної ради Хмельницької області (а.с.160-163).

Відповідно до Статуту Малостружківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Новоушицької селищної ради Хмельницької області, остання є комунальним закладом, юридичною особою приватного права, код ЄДРПОУ 26496004. Засновником є Новоушицька селищна рада. Відділ освіти, молоді та спорту Новошицької селищної ради здійснює фінансування закладу, матеріально-технічне забезпечення, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування. Навчальний заклад самостійно приймає рішення і діє у межах своєї компетенції (п.1.8). Призначення на посаду, звільнення з посади педагогічних та інших працівників й інші трудові відносини регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про загальну середню освіту» та іншими законодавчими актами (п.3.9). Рішення про реорганізацію або ліквідацію закладу приймає засновник (п.9.1).

Щодо посилань позивачки про недотримання порядку звільнення суд зазначає таке.

У пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП України зазначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 та пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

18 вересня 2018 року в.о. директора Малостружківської ЗОШ ОСОБА_3 повідомила голову профкому Малостружківської ЗОШ ОСОБА_4 про звільнення працівників (а.с.123) та отримала 21 вересня 2018 року згоду на це (а.с.124).

Суд зауважує, що отримання попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, у випадку ліквідації установи не є обов`язковим, однак така згода роботодавцем була здобута.

Окрім того, позивачка не оспорює зазначену обставину.

У разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП, працівникові відповідно до статті 44 КЗпП виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. При цьому відповідно до статті 116 КЗпП виплата всіх сум, що належать працівникові від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Під час судового розгляду справи позивачка підтвердила отримання нею при звільненні вихідної допомоги у розмірі визначеному законом та виплат інших сум, що їй належать.

Порядок вивільнення працівників унормовано у статті 49-2 КЗпП України, зокрема: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці; одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Таким чином, при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю на підприємстві, на якому відбувається вивільнення працівників, а саме така обставина настає внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, власник або уповноважена ним особа доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Саме державна служба зайнятості в силу частини четвертої наведеної статті вчиняє дії з працевлаштування вивільненого працівника.

За змістом частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Ліквідацією юридичної особи є спосіб припинення суб`єкта господарювання при якому припиняються всі його права, а зобов`язання мають бути виконані повністю в межах ліквідаційної процедури (стаття 111 ЦК України). Ліквідація юридичних осіб здійснюється без переходу прав i обов`язків ліквідованого підприємства до інших осіб, тобто без правонаступництва. При ліквідації підприємства його права та обов`язки припиняються. Всі працівники, які перебули у трудових правовідносинах з такою юридичною особою, підлягають звільненню.

Під реорганізацією юридичної особи розуміють припинення юридичної особи з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника) в порядку загального правонаступництва (стаття 104 ЦК України). При цьому, згідно з частиною четвертою статті 36 КЗпП України у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Судом достеменно встановлено, що не заперечується сторонами у справі, що відбулася повна ліквідація юридичної особи Малостружківської ЗОШ.

Таким чином, доводи позивачки щодо її переважного права на залишення на роботі, як працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці та обов`язку роботодавця надати пропозиції щодо всіх наявних вакансій, які з`явились протягом двох місяців і які існували на день звільнення позивача, суд відхиляє, оскільки зазначенні обставини враховуються роботодавцем при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та покладаються на власника підприємства, установи, організації лише у випадку реорганізації юридичної особи, коли права та обов`язки юридичної особи переходять до іншої особи внаслідок правонаступництва.

Окрім того, правило щодо недопустимості звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у період тимчасової непрацездатності працівника не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Тому суд відхиляє доводи позивачки у цій частині, як безпідставні.

Встановивши, що попередження про наступне вивільнення у зв`язку з ліквідацією навчального закладу - Малостружкіської ЗОШ ОСОБА_1 отримала 24 вересня 2018 року, а її звільнення відбулося 24 листопада 2018 року, тобто після закінчення двомісячного строку з моменту її персонального попередження, в день звільнення з позивачкою здійснено повний розрахунок належних їй сум, суд дійшов висновку про дотримання процедури звільнення.

Суд також відхиляє доводи позивачки щодо обов`язку роботодавця сприяти її працевлаштуванню в інших навчальних закладах району, оскільки це виходить за межі його повноважень.

Так, відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки.

В той же час посилання позивачки щодо незаконності відмови їй у працевлаштуванні у навчальних закладах Новоушицького району керівниками таких навчальних закладах у зв`язку із відсутністю вакансій, обов`язку останніх забезпечувати на своїх веб-сайтах відкритий доступ до інформації щодо наявності вакантних посад, суд відхиляє, оскільки зазначене питання не є предметом даного спору.

Трудовий спір щодо оскарження дій з відмови у прийнятті на роботу підприємством, установою, організацією, які незаконно відмовляють у працевлаштуванні працівникам, відповідно до частини другої статті 232 КЗпП України може мати наслідком задоволення позову до такого підприємства, установи, організації про прийняття на роботу, а не про поновлення на попередній роботі у підприємстві, установі, організації, що ліквідуються.

Водночас суд вважає підставними доводи відповідача - відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради про те, що питання нарахування, виплати позивачці допомоги по безробіттю відбулось поза межами трудових відносин, відповідальність за які відповідачі не несуть та також не предметом даного спору.

Про відсутність порушень прав позивачки при її звільнені також свідчить акт № 1291/532/АВ від 25 березня 2019 року, складений управлінням Держпраці у Хмельницькій області за результатами перевірки додержання трудового законодавства про працю у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 (а.с.154-159).

Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 була звільнена на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України відповідно до вимог законодавства України про працю, відповідні відсутні підстави для визнання недійсним та скасування наказу №26-к від 23.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення позивачки на роботі.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно зі статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а підставою для виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, відповідно до частини другої статті 235 КЗпП, є рішення суду про поновлення на роботі.

Суд, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами, встановив, що позивачку було звільнено обґрунтовано, з додержанням процедури звільнення, підстави для скасування наказу про звільнення ОСОБА_5 та поновлення її на попередній роботі відсутні. Відповідно відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Щодо строку звернення до суду.

Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до суду за вирішенням трудових справ, а саме місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

За змістом наведеної норми права та статті 234 КЗпП України цей строк може бути поновлено у разі порушення трудових прав працівника.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернулась до суду 06 травня 2019 року, копію ж наказу про звільнення отримала 23 листопада 2018 року, тобто пропустила строк, встановлений статтею 233 КЗпП України, на що акцентували увагу відповідачі у справі.

В якості причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 у позовній заяві та клопотанні про поновлення зазначеного строку, зазначила, що звільнення призвело до погіршення стану здоров`я, встановлення 05 грудня 2018 року групи інвалідності, неодноразові звернення до різних державних органів щодо захисту її трудових прав.

Суд, дослідивши матеріали справи, в тому числі, медичні документи, надані позивачкою встановив, що 24 листопада 2018 року ОСОБА_1 звільнена з посади вчителя початкових класів. 26 грудня 2018 року закрито лікарняний лист. Окрім цього позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з 19 грудня 2018 року по 26 грудня 2018 року, тобто 7 днів. Суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути кваліфіковані як поважні й такі, що позбавили позивачку можливості звернутися до суду за захистом своїх прав понад чотири місяці.

Тим більше, що після свого звільнення, як зазначає позивачка та встановлено судом, вона зверталась до різних державних органів та установ з приводу законності свого звільнення, зокрема, 14 січня 2019 року до відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради, 28 лютого 2019 року до Департаменту інституційного аудиту Державної служби якості освіти України, 01 квітня 2019 року до Управління Держпраці у Хмельницькій області, Народного депутата України ОСОБА_6 , Голови Хмельницької ОДА, Департаменту освіти і науки Хмельницької ОДА, Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади, Новоушицького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, 22 квітня 2019 року до Хмельницького окружного адміністративного суду Хмельницької області.

Зазначені обставини не можуть вважатися такими, що обґрунтовують поважність пропуску строку на звернення до суду, спростовують посилання позивачки на неможливість звернення до суду у строк встановлений судом через стан свого здоров`я, і свідчать, що позивачка неналежним чином поставилась до захисту своїх прав, оскільки саме районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд є органом, який безпосередньо вирішує трудовий спір про поновлення працівника на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у разі його незаконного звільнення.

Одночасно встановивши відсутність порушених прав або оспорюваного інтересу позивачки, оскільки її звільнення було законним, що є підставою для відмови у позові та пропуск позивачкою строку звернення до суду, що також є підставою для відмови у позові, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Розподіл судових витрат.

Позивачка ОСОБА_1 є звільненою від сплати судового збору за позовні вимоги про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку. За позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, яка є майновою вимогою, оскільки позивачка визначила її у грошовому вимірі, останньою сплачено судовий збір у сумі 768 грн 40 коп.

Розподіляючи судові витрати, суд враховує відмову у позові та відповідно до частини першої, шостої статті 141 ЦПК України, витрати на оплату судового збору у сумі 768 грн 40 коп., понесені позивачкою, покладає на останню, а іншу частину - компенсує за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області, відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання недійсним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням трудових прав відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07 серпня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада Хмельницької області, місцезнаходження: смт.Нова Ушиця, вул.Українська, 18, Хмельницької області, .

Відповідач: Відділ освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Гагаріна, 40, смт. Нова Ушиця, .

Суддя О. І. Яцина