Справа №442/449/20
Провадження №2-о/442/17/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу №442/449/20 за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Ужгородської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його матері, ОСОБА_2 , звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, коли і виявилося, що у його свідоцтві про народження позивач записаний як ОСОБА_3 , що не відповідає дійсності, оскільки дійсне ім`я позивача є « ОСОБА_4 ». В подальшому, за заявою позивача йому було видане повторне свідоцтво про народження, на ім`я ОСОБА_1 . Поряд з тим, у первісному свідоцтві про народження була допущена помила ще й у написанні імені матері позивача, вказано « ОСОБА_5 », замість правильного « ОСОБА_6 ». Крім цього, після розірвання шлюбу, мати позивача ОСОБА_7 змінила прізвище на дівоче - ОСОБА_8 . Отож, для підтвердження родинних стосунків, а саме те, що ОСОБА_2 є його матір`ю змушений звернутися до суду про встановлення такого факту. Такі помилки не дозволяють заявнику здійснити оформлення спадкових документів, оскільки у зв`язку із зазначеним і виявленими на даний час розбіжностями, державний нотаріус не може оформити відповідний правочин, а тому звертається до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

21.01.2020 ухвалою судді в справі було відкрито провадження та призначено до розгляду на 29.01.2020.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи Ужгородської районної державної нотаріальної контори - в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про проведення розгляду справи без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Матеріалами справи встановлено, що згідно даних паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , повне ім`я заявника є ОСОБА_1 (а.с.5). Поряд з тим, з такими ж анкетними даними в матеріалах справи є: копія пенсійного посвідчення, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, копія трудової книжки НОМЕР_2 , довідки про місце проживання та склад сім`ї, копія військового квитка, копія особової справи з навчального закладу, свідоцтво про восьмирічну освіту (а/с 5, 6,13 15, 16-17, 18-19,)

На підставі заяви ОСОБА_3 про зміну імені у зв`язку з помилкою в документі (а/с 20), було видано повторно свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого вказано: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а/с 12).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стан, громадян про розірвання шлюбу від 16.01.2020р вбачається, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_7 змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на дівоче « ОСОБА_8 » (а/с 26)

При цьому, при видачі свідоцтва про народження заявника допущено помилку при написанні імені його матері, помилково вказано « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 ». Таке стверджується рядом документів, виданих на ім`я ОСОБА_2 зокрема: заповітом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно синові ОСОБА_1 ; копією довіреності від 20.04.2017, з якої ОСОБА_12 уповноважує ОСОБА_3 подавати, підписувати від її імені документи, заяви, представляти її інтереси в організаціях та установах, копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_2 , копією пенсійного посвідчення. Крім того, у заяві про видачу повторного свідоцтва про народження від 27.05.1980 поданою ОСОБА_3 у графі батьки матір`ю вказано - ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с9).

Вказані неточності в написанні імені матері заявника у свідоцтві про його народження не дають можливості скористатися своїм правом на реалізацію особистих майнових та немайнових прав.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, також суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для виникнення у нього права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину.

При таких обставинах суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 315, 317 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.