Номер справи 623/2742/20
Номер провадження 2-о/623/107/2020
УХВАЛА

іменем України

11 серпня 2020 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 заінтересована особа: Ізюмська міська рада Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просив встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок від 16 травня 1985 року, на підставі якого за ним зареєстровано право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою. Наразі у заявника виникла необхідність продати вказаний будинок, однак свідоцтва про право власності на житловий будинок від 16 травня 1985 року не затверджене підписом завідувача відділу комунального господарства та не посвідчене відповідною печаткою. Тому він змушений звернутися до суду для визнання права власності на житловий будинок.

Суддя, перевіривши матеріали заяви, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Із змісту заяви вбачається, що встановлення даного факту заявник пов`язує із захистом своїх майнових прав та наміром визнати право власності на спірний житловий будинок.

Відтак, з поданої заяви вбачається спір про право.

Згідно положень частини 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи характер даних правовідносин, вимоги, що ставить заявник про встановлення даного юридичного факту з метою визнання права власності на майно, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ЦПК України даний спір має вирішуватись у порядку позовного провадження, у зв`язку з чим відмовляє у відкритті провадження, оскільки із викладених у заяві обставин та наданих матеріалів вбачається спір про право.

Керуючись ст.ст.260-261,315,353,354 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадженні у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Ізюмська міська рада Харківської області про встановлення факту належності правостановлюючого документа.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновленення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк