Справа № 442/4801/19 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/3777/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про зміну прізвища дитини,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог покликалася на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано 13.11.2007. Від даного шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вже тривалий час відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про дитину. Для того, щоб донька мала змогу поїхати за кордон на відпочинок, вона змушена була звертатися до суду для дозволу на виїзд. Відповідач має заборгованість по аліментах, тобто не виконує і обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини. Після розірвання шлюбу вона залишилася на своєму дівочому прізвищі « ОСОБА_4 ». На даний час вона вдруге вийшла заміж і змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Між її чоловіком та донькою дуже добрі відносини. У них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . Вони з чоловіком та дочкою вирішили, дочки будуть носити прізвище « ОСОБА_4 - ОСОБА_7 », як мама, а сини прізвище « ОСОБА_7 » як тато. Вказує на те, що у зв`язку зі зміною її прізвища, вона бажає змінити і прізвище доньки. Донька також поділяє її думку. Вона не спілкується зі своїм батьком та не має бажання носити його прізвище. Так як її колишній чоловік, відповідач по справі, заперечує в добровільному порядку змінити прізвище доньки, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про зміну прізвища дитини та стягнення судових витрат задоволено.

Доручено Дрогобицькому міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області змінити прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 » та внести зміни у прізвище матері у актовому записі №443 від 01.07.2006 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_2 » на підставі актового запису про шлюб за № 179 від 09.06.2017, складеного Дрогобицьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768,40 грн судового збору та 600,00 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що позивачем не доведено факт невиконання відповідачем батьківських обов`язків. Так, зокрема, позивач посилався, що відповідачем не виплачуються аліменти на дитину, проте заборгованості по сплаті аліментів у відповідача немає. Вважає, що позивачем не наведено жодного доказу, які б підтверджували відповідність зміни прізвища дитини її інтересам.Вважає, не було встановлено, що подані дитиною свідчення є вільними і відповідають її внутрішній волі. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції, грубо порушив норми процесуального законодавства, заслухавши дитину у присутності матері (зацікавленої особи), з якою дитина проживає і з якою у відповідача конфліктні відносини. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Дрогобицький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ОСОБА_2 надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки до суду не повідомив, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.11.2007.

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.07.2006.

На даний час позивач уклала шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 09.06.2017 та позивач обрала прізвище собі - « ОСОБА_5 ».

З довідки КП «ЖЕО Дрогобицької міської ради» від 03.05.2019 за №279 вбачається, що дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Судом першої інстанції була з`ясована думка самої дитини, і малолітня ОСОБА_3 підтвердила, що проживає з мамою, батько живе окремо і не спілкується з нею, і що вона бажає змінити прізвище.

Згідно із ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із ст.148 СК у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що при вирішені спору суд має з`ясувати: виконання своїх обов`язків обома батьками, інші обставини, які в сукупності вказують на відповідність зміни прізвища дитини інтересам дитини. Тобто інтерес дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору.

Інтереси дитини у зміні прізвища можуть полягати у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів її сім`ї і т.д.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка зазначала, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у житті дитини, не піклується про її здоров`я, духовний та моральний розвиток, не виконує обов`язки щодо матеріального утримання дитини.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Дрогобицькогго місьрайонногго суду Львівської області від 21. 11.2014 дозволено ОСОБА_11 без згоди батька ОСОБА_1 виготовити проїзні документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України. Надано дозвіл ОСОБА_9 на тимчасові поїздки з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 за межі України (країни Євросоюзу) без заяви-згоди батька ОСОБА_1 терміном на 1 рік.

Рішенням Дрогобицького міськрайнного суду Львівської області від 05.09.2016 надано дозвіл на оформлення всіх пов`язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон та в`їзду до іноземних країн малолітній дитині ОСОБА_3 без згоди її батька ОСОБА_1 . Дозволено тимчасовий виїзд за межі України малолітній дитині ОСОБА_3 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_1 протягом трьох років, тобто з 16.09.2016 по 16.09.2019 у супроводі матері ОСОБА_9 .

З матеріалів справи також убачається, що на підставі виконавчого листа № 1306/9169/2012, виданого Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, проводилося стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 на неповнолітню доньку ОСОБА_12 . Станом на 01.04.2018 заборгованість боржника зі сплати аліментів становила 10 800 грн (а.с.10-11).

З характеристики учениці 7-А класу Дргобицької ЗОШ 1-ІІІ ступенів № 4 ОСОБА_13 убачається, що вихованням і навчанням дитини повністю займається мама ОСОБА_2 , приділяє дитині велику увагу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться постійно успіхами дочки. Мама створює умови для забезпечення дитині всебічного розвитку. Батько ОСОБА_1 протягом років навчання був відсутній у вихованні дитини і не відвідував школу (а.с.28).

У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону, встановив, що зміна прізвища відповідає інтересам дитини, дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 28.07.2020

Головуючий

Судді