РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 серпня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Лященка О.В.,

за участю секретаря Мазій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог - Володимир-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби, про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

04 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту.

Вимоги обгрунтовує тим, що 22 червня 2009 року їй, ОСОБА_1 , був подарований відповідачем ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними спорудами, а також земельна ділянка для обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 . З того часу вона набула права власності на вказане майно та користувалася ним протягом 11 років безперешкодно.

Наприкінці травня 2020 року вона вирішила продати цей житловий будинок та земельну ділянку, для чого прибула до приватного нотаріуса для оформлення договору купівлі- продажу. Однак нотаріус повідомив, що на житловий будинок накладено арешт, оскільки у попереднього власника наявна заборгованість за борговими зобов`язаннями. Вона звернулася до Володимир-Волинського відділу ДВС, де їй пояснили, що у відповідача є заборгованість перед банківськими установами і тому на вказаний вище будинок державним виконавцем накладено арешт.

Зауважує, що будинок був їй подарований 22 червня 2009 року, а арешт накладений на нього у грудні 2009 року.

Вона повторно звертала у відділ ДВС з заявою про зняття арешту з будинку, однак їй надали письмову відповідь про відмову у задоволенні її клопотання, порадивши звернутися з позовом до суду.

Зазначає, що у грудні 2009 року державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області Лавринюком С.В. була винесена постанова про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони його відчуження без акту опису цього майна, так як це майно уже йому не належало.

Вона є законним власником будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , так як набула їх на законних підставах і не має жодного стосунку до боргових зобов`язань відповідача. Вважає, що арешт на майно був накладений незаконно.

Оскільки існування арешту на нерухоме майно, а саме на житловий будинку розміром 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 , який був накладений постановою державного виконавця ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області Лавринюка С.В. від грудня 2009 року, порушує її права як власника на вільне володіння та розпорядження своїм майном, то вона звертається до суду з даним позовом.

Просить суд скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області Лавринюка С.В. від грудня 2009 року, а саме з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності за наявними матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзиву не подав.

Представник третьої особи Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби до суду не з»»явився, в.о. начальника відділу Антоневська В.Л. подала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 22.06.2009 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяження, на домоволодіння за адресою по АДРЕСА_1 накладено арешт нерухомого майна, обтяжувачем вказано відділ державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, особою, майно якої обтяжується, вказаний ОСОБА_2 .

У судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови державного виконавця ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області Лавринюка С.В. від грудня 2009 року накладено арешт на житловий будинку розміром 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. У всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Її право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст.321, 383, 386 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; він має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника, оскільки накладення арешту на майно позбавило позивача ОСОБА_1 права розпоряжатися власним майном, що є одним із невід`ємних критеріїв власності.

Отже, аналізуючи вищевикладені норми закону та надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, суд з метою захисту права власності позивача та за відсутності підстав для обмеження її у праві користування майном, задоволює позов та скасовує арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області Лавринюка С.В. від грудня 2009 року, а саме з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК україни суд присуджує до стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Керуючись ст.19, ст.259, 263, ст.264, ст.265, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, ст.319, ст.321 Цивільного кодексу України, Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області Лавринюка С.В. від грудня 2009 року, а саме з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Володимир-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), вул. Ковельська, 35 м. Володимир-Волинський, Волинська область, .

Головуючий/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко