Справа № 606/3134/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б,

за участі секретаря судового засідання Пасько І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Теребовлянської РДА про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 22 лютого 2017 року був розірваний. Від спільного проживання з відповідачем, у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дітей, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом їх здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє батьківських почуттів, піклування та турботи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, однак надала заяву згідно якої позовну заяву підтримала з підстав викладених у ній, та просить суд позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений, однак надав заяву згідно якої позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився, однак надав письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано 22 лютого 2017 року рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області.

Від спільного проживання у сторін спору народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження: серії НОМЕР_1 (актовий запис №20 від 13.03.2013 року) та серії НОМЕР_2 (актовий запис №14 від 10.02.2015 року), виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають із матір`ю ОСОБА_1 , утримуються та виховуються нею.

Згідно висновку органу опіки та піклування Теребовлянської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дітей, їх здоров"ям та навчанням, ухиляється від виконання обов"язків щодо виховання та утримання дітей. У висновку вказано також, що діти проживають разом зі своєю мамою ОСОБА_1 у приватному житловому будинку, який належить їх бабусі ОСОБА_5 , 1968 р.н., яка перебуває на роботі в Італії та допомагає дочкам в утриманні онуків. Побутові умови проживання дітей дуже добрі, будинок та вся садиба добре обладнані, в домі наявна необхідна сучасна побутова техніка, кімнати просторі, охайні та чисті, належно умебльовані. Діти мають достатньо одягу, іграшок, мати ОСОБА_1 користується належною державною допомогою. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем Теребовлянського навчально-реабілітаційного центру, мати ОСОБА_1 щодня приводить до освітнього закладу та забирає сина додому. Бабуся ОСОБА_5 влітку забирає онуків до Італії на оздоровлення.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 26.12.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області Мєшковою Н.В., він добровільно і без примусу дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відвідує синів, не телефонує, не цікавиться їх станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси малолітніх дітей, необхідність умов для їх нормального виховання та розвитку, вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 164, ст.165 Сімейного Кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Теребовлянської РДА про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка