КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року

м. Київ

справа № 357/11195/19

провадження № 22-ц/824/1433/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф. Махлай Л.Д.

секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», Реєстраційна служба при Чабанівській селищній раді Київської області

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»

розглянув у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» - ОСОБА_4

на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року у складі судді Бондаренко О.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», Реєстраційної служби при Чабанівській селищній раді Київської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 рокуОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 13 жовтня 2006 року між позивачем та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено кредитний договір №09-06-И/05, відповідно до умов якого банк надав позичальнику в тимчасове користування та на умовах безпечності, поворотності, строковості, платності кошти у сумі 31 000 дол. США з процентною ставкою 11,6% річних.

У забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, 13 жовтня 2006 року між позивачем та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 загальною площею 48,7 кв.м.

Також указував, що 13 жовтня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та банком укладено договір поруки №09-06-П1/05, згідно якого поручителем стала ОСОБА_2 .

26 грудня 2018 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги за №1921, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. За вказаним договором до відповідача перейшло право вимоги за кредитним договором №09-06-И/05 від 13 жовтня 2006 року та іпотечним договором від 13 жовтня 2006 року №6006.

Уважав реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» від 22 травня 2019 року, вчинену реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційна служба» при Чабанівській селищній раді Олифіренко Т.І. за номером 31726045 протиправною, та такою, що вчинена з порушенням підпункту 3 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року заяву задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонено ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_1 .

20 листопада 2019 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» - Щебуняєва М.В. про скасування заходів забезпечення позову.

У вказаному клопотанні представник відповідача звертав увагу суду на те, що позивачем при подачі до суду заяви про забезпечення позову порушено норму ч.2 ст. 149 ЦПК України, оскільки не надано жодного доказу на підтвердження того, що ненакладення арешту на предмет іпотеки призведе до неможливості виконання рішення суду або про намір власника продати (відчужити) квартиру до вирішення справи по суті.

Уважав підстави для забезпечення позову, наведені позивачем, не підтвердженими та такими, що ґрунтуються на припущеннях з приводу того, що квартира може бути відчужена власником ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» до закінчення розгляду справи по суті, що суперечить позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №761/39201/18.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 06 грудня 2019 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» - Вітніцький В.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти постанову про задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду, викладені в ній, не відповідають обставинам справи.

Вказує, що підстави для забезпечення позову є не підтвердженими та ґрунтуються на припущеннях позивача.

Зазначає, що в указаній ухвалі не наведено мотивів та обґрунтування відмови у скасуванні заходів забезпечення позову, а також не зазначено, яким чином скасування заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання або ускладнення виконання рішення суду, у зв`язку з чим уважає, що судом першої інстанції порушено п.3 ч.1 ст.260 ЦПК України.

Стверджує, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області не враховано позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21 серпня 2019 року в справі №761/39201/18, згідно якої забезпечення позову має бути підтвердженим та не може ґрунтуватись на припущеннях.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

21 січня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, в якому останній зазначає, що особисто не має змоги з`явитися в судове засідання у зв`язку зі слуханням іншої справи у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області 28 січня 2020 року об 11 год. 30 хв.

Разом з тим, зважаючи на те, що на підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 ОСОБА_3 долучив до клопотання копію ордеру на надання правової допомоги на підставі договору №38 про надання правової допомоги від 22 травня 2018 року та копію вказаного договору, строк дії якого закінчився та відповідно до пункту 5.2 пролонгації не підлягає, інших документів, на підтвердження повноважень діяти від імені ОСОБА_1 останнім не надано та в матеріалах контрольного провадження такі документи не містяться, клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. Окрім того, ОСОБА_1 не був позбавлений права особисто з`явитися у судове засідання, причини своєї неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи не закінчений та відповідачем не надано доказів, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

У ст. 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заборонено ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_1 . Ухвала набрала законної сили.

Звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову, представник ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» зазначав про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову судом першої інстанції не було враховано, що заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях та не містить належного підтвердження існування підстав для його забезпечення.

Отже, єдиною підставою для скасування заходів забезпечення позову, на думку представника ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» є те, що заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях та не містить підтвердження наявності підстав для його забезпечення.

Таким чином, клопотання про скасування заходів забезпечення позову зводиться фактично до незгоди з постановленою ухвалою про забезпечення позову та містить вимоги, характерні для апеляційної скарги на вказану ухвалу.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» не скористалось своїм процесуальним правом на оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року, яка вже набрала чинності.

Отже, всупереч вимогам частини першої статті 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову є невмотивованим та необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову у розумінні положень статті 158 ЦПК України.

Окрім того, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, та його значення полягає в захисті законних інтересів позивача у випадку недобросовісності дій відповідача, або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиті заходи забезпечення позову лише зберігають існуюче становище до розгляду справи по суті.

Відповідно до частини шостої статті 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України , суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» - ОСОБА_4- залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено 28 січня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай