ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3598/20 Справа № 201/7986/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкова О.В.,

при секретарі - Мамедової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії і видачу вкладів, визнання договору в частині недійсним, дій протиправними і стягнення коштів за вкладами, відсотків і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом обгрунтовуючи його тим, що 03 і 04 квітня 2014 року між позивачем та Банком було укладено два договори банківського депозитного строкового вкладу «Стандарт», згідно умов яких вона внесла в касу ПАТ КБ «ПриватБанк» 10 000,00 доларів США (03 квітня) і 5 000,00 євро (04 квітня), строк дії цих договорів - шість місяців, під 10 % річних. 14 квітня 2015 року позивач звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення їй банківських вкладів та нарахованих відсотків, однак Банк їй коштів та нарахованих відсотків не повернув, чим порушив її права. Позивач вказала, що такі дії відповідача є незаконними та такими, які спричинили їй значну матеріальну та моральну шкоду. ПАТ КБ «ПриватБанк» при укладанні вказаних договорів фактично обманув її, не вказавши повністю всі умови договорів, оскільки вони не містять умов їх припинення і пролонгації, у них не зазначена вся сума депозиту, яку потрібно повернути, не вказано всі умови депозитних вкладів, умови повернення вкладів, мали місце порушення в частині формування та погодження ціни договору. Також вона вважає, що дискримінаційними є вимоги договору про можливість Банку вимагати погашення боргу за іншими рахунками та інша інформація як для споживача послуг банку (особисті дані клієнта та інш.). Наголошувала на тому, що працівник Банку фактично при укладанні зазначених договорів тиснув на неї психологічно та допустив обман стосовно умов і правил кредитування, укладання договору депозиту. Вказує, що ці договори не містять всіх передбачених законодавством умом і правил, що вимагаються законодавством про захист прав споживачів для договору депозитного вкладу, тому вони частково не відповідають її внутрішній волі та мають бути визнані недійсними. Зазначала, що Банк відмовляючи їй в поверненні коштів, які знаходяться на її депозитних рахунках, вказував, що в неї є заборгованість за іншими договорами, однак вона вважає, що ніякої заборгованості в неї перед Банком не існує. На її думку, вказані дії ПАТ КБ «ПриватБанк» є протиправними та такими, що порушують її права як споживача.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просила захистити права її як споживача, зобов`язати Банк вчинити дії по поверненню і видачі їй вкладів, визнати окремі положення договорів в частині недійсними, стягнути кошти за банківськими вкладами, нараховані і передбачені законом відсотки, пеню та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії і видачу вкладів, визнання договору в частині недійсним, дій протиправними і стягнення коштів за вкладами, відсотків і моральної шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року скасовано в частині відмови в задоволені позовних вимог по стягненню грошових вкладів, відсотків за користування грошима, 3% річних та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором № SAMDNWFD500 вклад «Стандарт» від 03 квітня 2014 року у сумі 10 000,00 доларів США, відсотки за користування кредитом в розмір 184,21 доларів США за період 03 квітня 2014 року до 03 квітня 2015 року та 10% від суми вкладу за період 04 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 в розмірі 2 185,11 доларів США та пеню у сумі 16 315,92 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором № SAMDNWFD500 вклад «Стандарт» від 04 квітня 2014 року у сумі 5 000,00 євро, відсотки за користування кредитом в розмір 84,13 євро за період з 04 квітня 2014 року до 04 квітня 2015 року та 10 % від суми вкладу 1 081,93 євро за період з 05 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року, а також пеню у сумі 8 677,19 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 6 090,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволена частково. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року в частині стягнення грошових вкладів за договором банківського вкладу від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 в розмірі 10 000,00 доларів США та за договором банківського вкладу від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 в розмірі 5 000,00 євро; 10 % річних за договором банківського вкладу від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 за період з 03 квітня 2014 року до 03 квітня 2015 року в розмірі 184,21 доларів США, та 10 % річних за договором банківського вкладу від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 за період з 04 квітня 2014 року до 04 квітня 2015 року в розмірі 84,13 євро; 3 % річних за договором банківського вкладу від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 за період з 04 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 16 315,92 грн та 3 % річних за договором банківського вкладу від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 за період з 05 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 8 677,19 грн залишено без змін.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року в частині стягнення 10 % річних за договорами банківських вкладів від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 та від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 за період з квітня 2015 року до квітня 2017 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з ПАТ КБ "ПриватБанк" 10 % річних за договором банківського вкладу від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 04 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 2185,11 доларів США, та 10 % річних за договором банківського вкладу від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 05 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 1081,93 євро, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду в цій частині залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір банківського вкладу «Стандарт» строком на 6 місяців № SAMDNWFD500 на суму 10 000,00 доларів США під 10 % річних.

04 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір банківського вкладу «Стандарт» строком на 6 місяців № SAMDNWFD500 на суму 5 000,00 євро під 10 % річних.

27 березня 2014 року позивач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк».

Встановлено, що 03 листопада та 21 листопада 2014 року ОСОБА_1 відкрито через «Приват-24» та систему «Liqрау» чотири карткові рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ,№ НОМЕР_4 . За даними рахунками у період з 03 листопада до 26 листопада 2014 року позивачем було проведено ряд грошових переказів в національній валюті на карткові рахунки іноземного банку

Згідно довідки по рахункам ОСОБА_1 від 18 червня 2015 року, позивач має заборгованість по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 на загальну суму 21 865,54 грн.

Судом встановлено, що позивач 03 квітня та 04 квітня 2015 року звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявами про розірвання вказаних договорів банківського вкладу від 03 та 04 квітня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивач не довела належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем її права щодо повернення банківського вкладу, оскільки нею не було надано доказів її звернення в належній письмовій формі до Банку з вимогою про дострокове розірвання договорів депозитних вкладів, тому її позовні вимоги є передчасними. Також вказано, що позивач сама погодилася на всі умови договорів банківського вкладу, добровільно їх підписала, тому її твердження про наявність будь-яких інших зобов`язань є лише її припущеннями. ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами факту заподіяння їй будь-яких збитків.

Колегія суддів переглядає рішення суду в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з ПАТ КБ "ПриватБанк" 10 % річних за договором банківського вкладу від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 04 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 2185,11 доларів США, та 10 % річних за договором банківського вкладу від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 05 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 1081,93 євро, оскільки в іншій частині рішення суду залишено без змін постановою Верховного Суду від 18.12.2018 року та є таким, що набрало законну силу.

Так, Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України).

Таким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на Банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Закінчення строку дії депозитного договору в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

При цьому, згідно із частиною другою статті 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19), у якій Велика Палата погодилася із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-36цс15, від 02 березня 2016 року у справі № 6-2861цс15, від 27 квітня 2016 року у справі № 6-302цс16 та не знайшла підстав для відступу від них.

Договір банківського вкладу не містить визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов`язань за цим договором після закінчення терміну його дії, таким чином відповідно до положень статті 1070 ЦК України розмір відсотків за договором банківського владу, дія якого закінчилась, сплачується Банком у розмірі, що звичайно сплачується ним за вкладом на вимогу.

Так, згідно договорів банківського вкладу, з умовами яких погодилася позивач, підписуючи їх у ПАТ КБ «ПриватБанк», вказано, що у разі, якщо після закінчення строку вкладу, клієнт не заявив Банку про відмову від продовження вкладу, то вклад автоматично продовжується ще на один строк. Строк вкладу продовжується не однократно без заяви клієнта. При продовженні строку вкладу розрахунок процентів на кожний новий строк вкладу здійснюється за процентною ставкою, яка діє в Банку для продовження депозитних вкладів даного найменування і строку на день закінчення попереднього строку вкладу без укладання додаткових угод.

Як було встановлено судом, 03 та 04 квітня 2014 року були укладені договори вклад стандарт № SAMDNWFD500 та № SAMDNWFD500 на шість місяців з кінцевим строком включно до 03 квітня 2015 року та 04 квітня 2015 року.

Із позовної заяви вбачається, що позивач 03 та 04 квітня 2015 року вперше звернулася у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про розірвання договорів банківських вкладів та повернення відповідних грошових коштів з нарахованими відсотками за договорами по вкладам.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач просила стягнути з Банку на свою користь проценти за вкладами за період з квітня 2015 року до квітня

2017 року, тобто поза межами строку їх дії за процентною ставкою, передбаченою цими ж договорами (10 % річних).

Оскільки умовами самих договорів банківського вкладу не передбачено розміру відсоткової ставки за користування вкладами у разі неналежного виконання зобов`язань за цими договорами після закінчення терміну їх дії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 10 % річних за договором банківського вкладу від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 04 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 2185,11 доларів США, та 10 % річних за договором банківського вкладу від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 05 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 1081,93 євро

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з ПАТ КБ "ПриватБанк" 10 % річних за договором банківського вкладу від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 04 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 2185,11 доларів США, та 10 % річних за договором банківського вкладу від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 05 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 1081,93 євро залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" 10 % річних за договором банківського вкладу від 03 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 04 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 2185,11 доларів США, та 10 % річних за договором банківського вкладу від 04 квітня 2014 року № SAMDNWFD500 після закінчення строку дії цього договору, а саме за період з 05 квітня 2015 року до 05 квітня 2017 року в розмірі 1081,93 євро залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова