Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2020 Справа №607/5739/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

учасників справи

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що між ними виникають непорозуміння, припинилися шлюбні стосунки, їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не буде, а тому, вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе.

Крім цього, під час шлюбу ними було придбано за спільні кошти майно: квартиру АДРЕСА_1 ; гараж АДРЕСА_2 ; нежитлову будівлю току АДРЕСА_4 ; нежитлову будівлю тракторної бригади АДРЕСА_3; спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF, модель XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; загальний напівпричіп Н/ПР-платформа-Е, марки SCHEUERLE, модель STBV ABFP, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль вантажний МАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль легковий марки Volkswagen Т5, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; візок жатки з балансиром CLaas Sunspeed, серійний № НОМЕР_11 придбаний згідно договору поставки № 06-М-1600808/1 від 08 серпня 2016 року. Вказане майно є спільною сумісною власністю, однак відповідач вказаних обставин не визнає.

Крім цього у травні 2012 року ОСОБА_4 придбав комбайн зернозбиральний марки CLAAS LEXION 480; 2002 року випуску; заводський № НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6; державний реєстраційний номер НОМЕР_7 . Даний комбайн був придбаний за 110 тис. Євро. у громадянина ОСОБА_5 .. Джерелом придбання даного комбайну були їх спільні кошти як подружжя, оскільки це були доходи ОСОБА_4 отримані ним від бізнесу, відтак ці кошти були об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Будь-яких доходів від джерел не віднесених до об`єктів спільної сумісної власності подружжя (дарування, спадщина, тощо) відповідач ОСОБА_4 не отримував. Проте, оскільки ОСОБА_4 є громадянином Росії і придбання та реєстрація в Україні транспортних засобів для нього тягне додаткові витрати, ними було прийнято спільне рішення зареєструвати дану техніку на її рідного брата ОСОБА_6 , що було зроблено відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_8 від 17.05.2012.

В подальшому ОСОБА_6 регулярно видавав на ОСОБА_4 довіреності на право користування та розпорядження спірною технікою. Остання така довіреність була складена 29 червня 2017 року. Факт придбання спірного комбайну за їх кошти та його формальна реєстрація за ОСОБА_6 був встановлений виходячи із особистих пояснень ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 в суді при винесенні рішення № 607/14547/17. 28 вересня 2017 року відповідач ОСОБА_4 , діючи через комісіонера ПП «Сільгоспагроторг», продав спірний комбайн, який був придбаний за їх кошти, ОСОБА_7 .. Продаж техніки оформлено договором купівлі-продажу № 52/488 від 28.09.2017. Відповідно до висновку експерта № 1274/18 від 12 липня 2018 року середня ринкова вартість спірного комбайну на даний час становить 2 139 000 грн. Вважає, що вартість даного спірного комбайну повинна бути врахована у частку відповідача ОСОБА_4 , яка отримана ним в результаті поділу спільного майна подружжя.

Відповідач ОСОБА_4 використав належні їм кошти на придбання спірного комбайну CLAAS LEXION 480; 2002 року випуску на власний розсуд, придбавши даний комбайн на ім`я ОСОБА_6 в подальшому кошти від продажу даного комбайну приховав та привласнив. Аналогічно при продажі іншого вказаного у позовній заяві комбайну марки CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску який був відчужений 19 серпня 2017 року, кошти від його продажу ОСОБА_4 також приховав. Додатковим доказом того, що комбайн CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску був спільною власністю подружжя та використовувався ОСОБА_4 поруч із комбайном CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску, який був зареєстрований на її брата ОСОБА_8 , слугує договір найму (оренди) транспортних засобів, де у п.2 договору ОСОБА_4 вказує про належність даного комбайну їм як подружжю на праві спільної сумісної власності. Також у їх спільній сумісній власності перебуває візок жатки з балансиром CLaas Sunspeed, серійний № НОМЕР_11, який придбаний згідно договору поставки № 06-М-1600808/1 від 08 серпня 2016 року. Дана техніка перебуває у користуванні відповідача.

У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та розірвати шлюб, укладений між ними. Провести поділ спільного сумісного майна, придбаного ним та відповідача у шлюбі та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; гараж АДРЕСА_2 ; нежитлову будівлю току АДРЕСА_4 ; нежитлову будівлю тракторної бригади АДРЕСА_3; спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF, модель XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; загальний напівпричіп Н/ПР-платформа-Е, марки SCHEUERLE, модель STBV ABFP, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль вантажний МАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль легковий марки Volkswagen Т5, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

У судовому засіданні позивач та її представник зміст позовних вимог підтримали з підстав та обґрунтувань викладених у позові та просять його задовольнити.

Представник відповідача подано відзив на позов у якому позовні вимоги визнав частково і заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Відповідач визнає позов в частині розірвання шлюбу та не заперечує проти його задоволення. Щодо поділу майна подружжя відповідач визнає частково. Зокрема, відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 та гараж АДРЕСА_2 сукупною вартістю 1 754 550, 00 грн., таким чином в цій частині позов визнає частково, вважаючи що такий поділ майна відповідатиме інтересам сторін та є справедливим. Щодо іншого майна, а саме нежитлова будівля тракторної бригади АДРЕСА_3; нежитлова будівля току АДРЕСА_5; спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF, модель ХF 105.460, державний реєстраційний № НОМЕР_1 ; загальний напівпричіп Н/ПР-платформа-Е, марки SCHEUERLE, модель STBV ABFP, державний реєстраційний № НОМЕР_9 ; автомобіль вантажний МАЗ, державний реєстраційний № НОМЕР_10 ; автомобіль легковий марки Volksvagen Т5, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , візок жатки з балансиром Class Sunspeed серійний номер № НОМЕР_11 вартістю 2 027 410, 00 грн., відповідач просить залишити його за собою з наступних міркувань.

Він являється фізичною особою - підприємцем, вид діяльності допоміжна діяльність у рослинництві. У здійсненні підприємницької діяльності ним використовується сільськогосподарська техніка та транспорт, а також нежитлова будівля тракторної бригади АДРЕСА_3 ; нежитлова будівля току АДРЕСА_5 . Посилання позивача про те, що 19.08.2017 ОСОБА_4 , діючи через комісіонера ПП «Сільгоспагроторг», продав комбайн зернозбиральний марки CLASS LEXION 580; 2007 року випуску; заводський № НОМЕР_12 , номер двигуна НОМЕР_13 ; державний реєстраційний № НОМЕР_14 , середня ринкова вартість якого, на думку позивача, на даний час становить близько 2 139 000,00 грн. і на думку позивача, був об`єктом спільної сумісної власності не суперечать положенням закону, оскільки право власності на вищевказаний комбайн сторонам не належало, а відтак дане майно не може бути об`єктом власності в розумінні ст. 60 СК України.

Щодо зернозбирального комбайна, марки CLASS LEXION 580, 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_12 , номер двигуна НОМЕР_13 між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , укладено Договір безвідсоткової позики від 10.10.2017, відповідно до якого ОСОБА_9 (Позикодавець) передає у власність ОСОБА_4 (Позичальникові) грошові кошти в сумі 140 000,00 Євро, що еквівалентно 4 029 200, 00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) в обумовлений даним договором строк 6 (шість) місяців з моменту підписання даного договору. Факт одержання Позичальником від Позикодавця позики в розмірі визначеному п. 3.1. даного Договору підтверджується Розпискою від 10.10.2016. На даний час зобов`язання за даним договором позики виконано ОСОБА_4 , а саме, 19.08.2018 ОСОБА_4 у відповідності до п. 6.2 Договору позики від 10.10.2016 в рахунок повернення боргу за даним договором, передав у власність ОСОБА_9 майно - належний ОСОБА_4 зернозбиральний комбайн, марки CLASS LEXION, 580, 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_12 , номер двигуна НОМЕР_13 , вартість якого визначена за згодою сторін на підставі п. 6.2 Договору позики від складає від 10.10.2016 і складає 143 000,00 Євро, що еквівалентно 4 322 890, 00 грн..

Джерелом придбання майна, яке використовувалось в інтересах сім`ї - зернозбиральний комбайн, марки CLASS LEXION 580; 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_12 , номер двигуна НОМЕР_13 є грошові кошти в сумі 140 000, 00 Євро, що еквівалентно 4 029 200, 00 грн., отримані внаслідок укладення договору безвідсоткової позики від 10.10. 2016. Тому, вважає, що цивільну відповідальність по зобов`язаннях, які виникли він повинен нести солідарно із позивачем і у разі неможливості виконати ці зобов`язання, вважає, що вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок вищевказаного майна. Сторона відповідача вважає, що оскільки зобов`язання по договору позики від 10.10.2018, який укладався в інтересах сім`ї виконано в повному обсязі за рахунок ОСОБА_4 , відтак у сторони позивача відсутні підстави для врахування вартості зернозбирального комбайна, марки CLASS LEXION 580; 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_12 , номер двигуна НОМЕР_13 при поділі майна. Крім того, вказаний комбайн був відчужений за час перебування сторін у шлюбі, у якому вони перебувають по даний час, проживають разом і фактично пов`язані спільним побутом. Тому, навіть, якщо керуватись необґрунтованим твердженням позивача відповідач отримав грошові кошти з відчуження даного комбайна, то позивачем не доведено, що такі кошти були використані ОСОБА_4 поза інтересами сім`ї.

Також, між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , укладено Договір безвідсоткової позики від 21.06.2016, відповідно до якого ОСОБА_10 (Позикодавець) передає у власність ОСОБА_4 (Позичальникові) грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США, що еквівалентно 373 500, 00 грн. (згідно курсу НБУ національної валюти гривні до долара 2490 грн./100 Доларів США), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) в обумовлений даним договором строк 1 рік 6 місяців з моменту підписання даного договору. Факт одержання Позичальником від Позикодавця позики в розмірі визначеному п. 3.1. даного Договору підтверджується Розпискою від 21.06.2016. Такі кошти ним використані для здійснення підприємницької діяльності, доходи від якої він використовує в інтересах сім`ї. Тому, просить врахувати наявність заборгованості в розмірі 15 000 доларів США перед ОСОБА_10 при поділі майна.

Таким чином, вважає підставним залишити за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 та гараж АДРЕСА_2 сукупною вартістю 1 754 550, 00 грн., а за ним нежитлову будівлю тракторної бригади АДРЕСА_3 ; нежитлову будівлю току АДРЕСА_5 ; спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF, модель ХF 105.460, державний реєстраційний № НОМЕР_1 ; загальний напівпричіп Н/ПР-платформа-Е, марки SCHEUERLE, модель STBV ABFP, державний реєстраційний № НОМЕР_9 ; автомобіль вантажний МАЗ, державний реєстраційний № НОМЕР_10 ; автомобіль легковий марки Volksvagen Т5, державний реєстраційний № НОМЕР_4 , візок жатки з балансиром Class Sunspeed серійний номер № НОМЕР_11 вартістю 2 027 410,00 грн. із врахуванням боргових зобов`язань визначених Договором безвідсоткової позики від 21.06.2016 та Договором безвідсоткової позики від 10.10.2016.

У судовому засіданні відповідач та його представник відзив на позов підтримав та просить розірвати шлюб та задовольнити частково позов в обґрунтувань та підстав викладених у відзиві.

Позивач подав відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідач не представив жодного доказу того, що кошти в сумі 140 000,00 євро дійсно отримувались ОСОБА_4 за згодою та з відома дружити ОСОБА_1 . Позивач ОСОБА_1 категорично стверджує, що жодних договорів позики із ОСОБА_9 , який є близьким другом її чоловіка, не укладалось; про існування такого договору позики її чоловік ніколи не згадував аж до подачі доповнень до відзиву на позовну заяву у січні 2019 року. Справа № 607/5739/18 слухається Тернопільським міськрайонним судом з квітня 2018 року, проте про існування зазначеного договору позики відповідач згадує вперше. Крім того, у подружжя станом на 18.10.2016 (дата придбання комбайна зернозбирального марки CLAAS LEXI0N 580) було накопичено велика сума власних коштів. У період з 2004 по 2014 роки ОСОБА_4 вів власний успішний бізнес в місті Барнаул Алтайського краю Російської Федерації. За цей час він набув у власність чотири великих вантажних автомобіля із спеціалізованими цистернами для перевезення харчових продуктів вартістю в середньому 45-55 тис. дол. США кожен. У 2015 році за сімейними обставинами подружжя вирішує переїхати в Україну. Подружжя продає наявну Техніку в Російській Федерації. У 2016 році ОСОБА_4 провадить бізнес в Україні та декларує дохід у 4 707 949,02 грн. Таким чином у спільній сумісній власності подружжя станом на кінець 2016 року було достатньо коштів для придбання спірного комбайну CLAAS LEXION 580. Потреби в укладенні договору позики не було.

Відсутність належно засвідченої згоди другого з подружжя на виникнення боргових зобов`язань за договором позики від 10.10.2016 фактично позбавляє даний доказ об`єктивного доказового значення, оскільки відсутні будь - які об`єктивні докази того, що даний договір не складений формально виключно заради того, щоб виключити частину майна із предмету поділу. Разом з тим, інші документи та факти свідчать про те, що жодного договору позики та передачі спірного комбайну CLAAS LEXION 580 в рахунок його погашення не існувало. Так, 19 серпня 2017 року ОСОБА_4 уклав договір комісії № 52/440 від 19 серпня 2017 року; далі комісіонер ПП «Сільгоспагроторг», продав (саме продав, а не передав безоплатно в рахунок виплати боргу) належний комітенту ОСОБА_4 комбайн зернозбиральний марки CLAAS LEXION 580; 2007 року випуску, що було оформлено договором купівлі-продажу № 52/440 від 19 серпня 2017 року. Також 19 серпня 2017 року комітент ОСОБА_11 та покупець ОСОБА_9 підписали гарантійний лист-угоду, із якої слідує, що покупець провів повний розрахунок за придбану техніку в обумовленому розмір. Ні в договорі купівлі - продажу, ні в договорі комісії, ні в гарантійному листі нічого не вказується про додаток до договору безвідсоткової позики від 10.10.2016 року, який наче б то укладений 14.08.2017. Крім того, 19 серпня 2017 ОСОБА_9 знову передає спірний комбайн у користування ОСОБА_4 уже на підставі усного безоплатного договору доручення та за нотаріально посвідченою довіреністю № 3543 уповноважує відповідача вчиняти усі без винятку повноваження власника даної техніки.

Наведені дії ОСОБА_9 , якщо припустити, що вони дійсно мали місце, взагалі позбавлені будь якого змісту надавши в позику ОСОБА_4 140 тис. Євро для придбання комбайну, позичальник забирає даний комбайн в рахунок повернення боргу і відразу ж передає знов у користування того ж ОСОБА_4 . На думку позивача є очевидним: дана маніпуляція із спірним комбайном CLAAS LEXION 580 проведена з єдиною метою - вивести найбільш вартісне майно, яке придбане подружжям за час шлюбу, із предмету поділу.

Щодо комбайна зернозбирального марки CLAAS LEXION 480 2002 року випуску.

У травні 2012 року ОСОБА_4 придбав комбайн зернозбиральний марки CLAAS LEXION 480; 2002 року випуску; заводський № НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6; державний реєстраційний № НОМЕР_7 . Джерелом придбання даного комбайну були їх спільні кошти як подружжя, оскільки це були доходи ОСОБА_4 отримані ним від бізнесу, відтак відповідно до ч.2 ст. 61 Сімейного кодексу України ці кошти були об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Будь-яких доходів від джерел не віднесених до об`єктів спільної сумісної власності подружжя (дарування, спадщина, тощо ) відповідач ОСОБА_4 не отримував.

Проте, оскільки ОСОБА_4 є громадянином Росії і придбання та реєстрація в Україні транспортних засобів для нього тягне додаткові витрати, нами було прийнято спільне рішення зареєструвати дану техніку на її рідного брата ОСОБА_6 , що і було зроблено відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_8 від 17.05.2012 р. В подальшому ОСОБА_6 регулярно видавав на ОСОБА_4 довіреності на право користування та розпорядження спірною технікою. Остання така довіреність була складена 29 червня 2017 року. Факт придбання спірного комбайну за їх кошти та його формальна реєстрація за ОСОБА_6 були встановлені виходячи із особистих пояснень ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 в суді при винесенні рішення № 607/14547/17.

28 вересня 2017 року відповідач ОСОБА_4 , діючи через комісіонера ПП «Сільгоспагроторг», продав спірний комбайн, який був придбаний за їх кошти, ОСОБА_7 . Продаж техніки оформлено договором купівлі-продажу № 52/488 від 28.09.2017. Відповідно до висновку експерта № 1274/18 від 12 липня 2018 року середня ринкова вартість спірного комбайну на даний час становить 2 139 000 гривень.

Однак у своїх особистих поясненнях наданих у справі № 607/14547/17-ц відповідач висловлює протилежну позицію; описує обставини придбання ним комбайна CLAAS LEXION 480; 2002 року випуску за 110 тис. Євро у гр-на ОСОБА_5 . Дані обставини були встановлені при винесенні рішення у справі № 607/14547/17-ц, яке знаходиться в матеріалах справи, та не потребують додаткового доказування.

Щодо визнання боргових зобов`язань перед ОСОБА_10 за договором безвідсоткової позики від ?1.06.2016 року категорично заперечує. Про існування даного боргу вона дізналася вперше ознайомившись із доповненнями до відзиву від січня 2019 року; своєї згоди на укладення даного кредитного договору не надавала. Хочу зазначити, що в укладенні даного договору у їх сім`ї не було жодної потреби. Відповідач отримав у 2016 році офіційний задекларований дохід у розмірі 4707949,02 грн., тобто майже 400 000 гривень на місяць. Відповідач не наводить жодного доказу того, що ці кошти були отримані в борг за його згодою та використані в інтересах сім`ї.

Відповідачем не подано заперечення на відповідь на відзив.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду забезпечено позов.

Ухвалою суду залишено без руху позовну заяву.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду прийнято до провадження іншого судді.

Ухвалою суду витребувано докази.

Ухвалою суду призначено судово автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду призначено повторно судово автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що сторони по справі зареєстрували шлюб 12 травня 2004 року, про що складено актовий запис за № 13, відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_15 , видане 12 травня 2004 року.

Під час спільного проживання у сторін народилися діти: доньки, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження, серія НОМЕР_16 , видане 05 серпня 2005 року та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_17 , видане 18 червня 2007 року.

Сторони проживають в різних місцях проживання.

Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені, відсутність спілкування свідчить про неможливість збереження шлюбу.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України)

Згідно із частинами 1 і 2 статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дочок та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд встановив, що позивач та відповідач проживають окремо, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, у сторін від даного шлюбу народилося дві неповнолітніх дочки.

Враховуючи встановленні обставини справи та оцінивши усі докази є усі підстави вважати, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін.

За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушенні відповідачем, і вказані порушенні права та інтереси підлягають захисту судом шляхом розірвання шлюбу укладеного між сторонами.

Під час шлюбу сторонами було придбано наступне спільне сумісне майно:

- квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №2037 від 16.10.2008, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_18 від 26.01.2009. Вартість якої становить 1 509 550,00 грн., без ПДВ, згідно звіту про оцінку майна;

- гараж АДРЕСА_2 , зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу (ВРЕ 982705) 23.03.2011, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 29612187 від 11.04.2011. Вартість якого становить 245 000,00 грн., без ПДВ, згідно звіту про оцінку майна;

- будівлі і споруди току, які знаходяться в будинку АДРЕСА_4 , зареєстровані за ОСОБА_1 на підставі рішення суду №1907/1418/2012 від 23.07.2012, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 35650419 від 27.09.2012. Вартість якої становить 739 070,00, без ПДВ, згідно звіту про оцінку майна;

- нежитлова будівля, тракторна бригада, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 , зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі рішення суду №1907/1418/2012 від 23.07.2012, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 35651083 від 27.09.2012. Вартість якої становить 533 340,00, без ПДВ, згідно звіту про оцінку майна.

Згідно інформації №31/19-М-59аз від 18.07.2018, Регіонального сервісного центру в Тернопільській області, за ОСОБА_4 зареєстровані транспортні засоби:

- 23.05.2018, марка SCHEUERLE, модель STBV 3034 ABFP, 1992 року випуск, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого становить 662 700,00 грн., згідно висновку експерта №132/20 від 12.03.2019;

- 03.04.2018, марка DAF, модель XF 105.460, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого становить 336 830,00 грн., згідно висновку експерта №1109/1110/1111/1112/19-22 від 31.10.2019;

- 04.08.2015, марки Volkswagen, модель Transporter, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість якого становить 277 000,00 грн., згідно висновку експерта №130/20 від 12.03.2019;

- 23.12.2015, марка «МАЗ», модель 555102, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартість якого становить 243 700,00 грн., згідно висновку експерта №131/120 від 12.03.2019.

Згідно рахунку на оплату №156 від 26.08.2016, ОСОБА_4 придбав візок жатки з балансиром Claas Sunspeed, серійний № НОМЕР_11, придбаний згідно договору поставки № 06-М-1600808/1 від 08 серпня 2016 року, вартість якої становить 110 000,00 грн.

Відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_8 від 17 травня 2012 року про реєстрацію машини - комбайну зернозбирального реєстраційний номер НОМЕР_20 , марки CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску; заводський № НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6, виданого ІДТН Тернопільської ОДА у Козівському районі, власником вказаної техніки зазначено ОСОБА_6 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.07.2018, справа №607/14547/17, встановлено, що комбайн зернозбирального марки CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску, заводський № НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6, державний реєстраційний № НОМЕР_7 , був придбаний у 2012 році за кошти ОСОБА_4 . Однак був зареєстрований на брата його дружини ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, судом встановлено, що комбайн зернозбирального марки CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску, заводський № НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6, державний реєстраційний № НОМЕР_7 , був придбаний у 2012 році за кошти ОСОБА_4 тобто за спільні сумісні кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_1

29 червня 2017 року ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бойко Л.В., зареєстрованої в реєстрі за № 2625 уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси у відповідних органах державної реєстрації, в тому числі в Державній інспекції сільського господарства України (в тому числі ІДТН Тернопільської ОДА у Козвіському районі), Національній поліції України (Сервісних центрах, Державтоінспекції), або у будь-яких інших установах, продати або обміняти за ціну і на умовах на свій розсуд, здати в оренду (найм), позичку, проходити технічний огляд, щодо машини (транспортного засобу): марки, моделі - марки CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску; двигун № НОМЕР_6, заводський № НОМЕР_5 , найменування - комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_20 .

За договором комісії №52/488 від 28 вересня 2017 року укладеного між приватним підприємством «Сільгоспагроторг» (Комісіонер), в особі директора Насановіч О.В., яка діє на підставі Статуту, та ОСОБА_6 (Комітент) в особі ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності, Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за винагороду здійснити для Комітента від свого імені продаж техніки марки CLAAS LEXION 480 за ціною не нижчою ніж узгоджена Сторонами у акті технічного стану, і в термін, визначений Комісіонером і Комітентом.

28 вересня 2017 року між приватним підприємством «Сільгоспагроторг» (Продавець), в особі директора Насановіч О.В., яка діє на підставі Статуту, та ОСОБА_7 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №52/488 згідно якого Продавець зобов`язується передати майно у власність Покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму. Майно, що відчужується за даним договором - комбайн зернозбиральний, марка (модель) - CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску; заводський № НОМЕР_5, номер двигуна НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 17 травня 2012 року реєстраційний номер НОМЕР_20 . Продаж техніки вчиняється за сорок шість тисяч гривень, які отримані безпосередньо власником (комітентом) техніки, про що складений гарантійний лист.

Згідно акту-приймання-передачі тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, приватне підприємство «Сільгоспагроторг» передало ОСОБА_7 машину - CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску; заводський № НОМЕР_5, ціна - 46 000,00 грн.

Як вбачається з висновку експерта №1274/18 судової автотоварознавчої експертизи від 12.07.2018, середня ринкова вартість комбайн зернозбиральний, марка CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску, становить 2 139 000,00 грн.

Відповідно до договору найму (оренди) транспортних засобів від 14.07.2017, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ТзОВ «ВЕСТТЕК», ОСОБА_4 прийняв в строкове платне користування транспортні засоби з екіпажем фабричної марки: комбайн зернозбиральний, марка CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_20 , який належать ОСОБА_6 на праві особистої приватної власності та комбайн зернозбиральний, марка CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_22 , який належать ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

За договором комісії №52/440 від 19 серпня 2017 року укладеного між приватним підприємством «Сільгоспагроторг» (Комісіонер), в особі директора Насановіч О .В. , яка діє на підставі Статуту, та ОСОБА_4 (Комітент), Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за винагороду здійснити для Комітента від свого імені продаж техніки марки CLAAS LEXION 580 за ціною не нижчою ніж узгоджена Сторонами у акті технічного стану, і в термін, визначений Комісіонером і Комітентом.

10.10.2017 між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до якого ОСОБА_9 (Позикодавець) передає у власність ОСОБА_4 (Позичальникові) грошові кошти в сумі 140 000,00 Євро, що еквівалентно 4 029 200, 00 грн. (згідно курсу НБУ національної валюти гривні до Євро 2878 грн./100 Євро), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) в обумовлений даним договором строк 6 (шість) місяців з моменту підписання данного договору.

Відповідно до додатку до Договору безвідсоткової позики від 10.10.2016, ОСОБА_4 у відповідності до п. 6.2 Договору позики від 10.10.2016 року в рахунок повернення боргу за даним договором, передав у власність ОСОБА_9 майно - належний ОСОБА_4 зернозбиральний комбайн, марки CLASS LEXION 580; 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_12 , номер двигуна НОМЕР_13 , вартість якого визначена за згодою сторін на підставі п. 6.2 Договору позики від складає від 10.10. 2016 року і складає 143000,00 Євро, що еквівалентно 4 322 890, 00 грн. (згідно курсу НБУ національної валюти гривні до Євро 3023 грн./100 Євро).

21.06.2016 між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до якого ОСОБА_10 (Позикодавець) передає у власність ОСОБА_4 (Позичальникові) грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США, що еквівалентно 373 500, 00 грн. (згідно курсу НБУ національної валюти гривні до Долара США 2490грн./100 долар США), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) в обумовлений даним договором строк 1 рік 6 (шість) місяців з моменту підписання даного договору.

Факт отримання позики підтверджується розпискою від 21.06.2016 на суму 15 000 доларів США.

19 серпня 2017 року між приватним підприємством «Сільгоспагроторг» (Продавець), в особі директора Насановіч О.В., яка діє на підставі Статуту, та ОСОБА_18 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №52/440 згідно якого Продавець зобов`язується передати майно у власність Покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму. Майно, що відчужується за даним договором - комбайн зернозбиральний, марка (модель) - CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску; заводський № 58601347, номер двигуна №942.992-00-0967, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_23 від 18 жовтня 2016 року. Продаж техніки вчиняється за тридцять вісімдесят тисяч гривень, які отримані безпосередньо власником (комітентом) техніки, про що складений гарантійний лист.

Згідно акту-приймання-передачі тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, приватне підприємство «Сільгоспагроторг» передало Постій ОСОБА_7 машину - CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску; заводський № 58601347, ціна - 80 000,00 грн.

Як вбачається з звіту про оцінку майна, середня ринкова вартість комбайна зернозбирального, марка CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску, становить 3 042 330,00 грн.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Такі ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

За положеннями частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Вищевказана стаття визначає правила розпорядження подружжям майном, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності. Таке розпорядження здійснюється шляхом укладення дружиною та/або чоловіком різноманітних правочинів з іншими особами. Якщо правочин щодо спільного майна укладає один з подружжя, то воля другого з подружжя, його згода на укладення правочину має бути з`ясована окремо.

За нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Тобто сімейне законодавство передбачає виникнення спільної сумісної власності на майно і рівні права подружжя щодо володіння, користування і розпорядження ним.

Право на майно виникає в обох із подружжя одночасно, в момент набуття його хоча б одним з них, і оформлення права власності на ім`я другого з подружжя юридичного значення не має, оскільки майно знаходиться у спільній сумісній власності подружжя без визначення часток.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 являється фізичною особою - підприємцем, і під час перебування у шлюбі сторонами було придбано - будівлі і споруди току, які знаходяться в будинку АДРЕСА_4 , нежитлову будівлю, тракторну бригаду, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 , та транспортні засоби марки SCHEUERLE, модель STBV 3034 ABFP, 1992 року випуск, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки DAF, модель XF 105.460, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки Volkswagen, модель Transporter, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки «МАЗ», модель 555102, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , візок жатки з балансиром Claas Sunspeed, серійний № НОМЕР_11, а також комбайн зернозбиральний, марка CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_22 .

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Одним з видів розпоряджання власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (стаття 320 ЦК України).

Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України.

Згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Отже, майно фізичної особи - підприємця, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Використання зазначеного майна одним з подружжя для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано під час обрання способу поділу цього майна.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи - підприємця може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним з подружжя.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13, від 11 березня 2015 року у справі № 6-21цс15 та від 16 грудня 2015 року у справі № 6-1109цс15.

Конституційний Суд України у рішенні від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 61 СК України дійшов висновку, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, Конституційний Суд України зазначив, що приватне підприємство (або його частина), засноване одним із подружжя, - це окремий об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об`єктом їх спільної сумісної власності.

Вирішуючи питання в частині належності майна до спільної сумісної власності суд вважає, що квартира АДРЕСА_1; гараж АДРЕСА_2 ; будівлі і споруди току, які знаходяться в будинку АДРЕСА_4 ; нежитлова будівля, тракторної бригади, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.460, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки Volkswagen, модель Transporter, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; транспортний засіб марки «МАЗ», модель 555102, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; візок жатки з балансиром Claas Sunspeed, серійний № НОМЕР_11; транспортний засіб марки SCHEUERLE, модель STBV 3034 ABFP , 1992 року випуск, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; комбайн зернозбиральний, марка CLAAS LEXION 580 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_22 були придбані за спільні кошти подружжя - сторін у справі і зареєстровані за ними, тому є їх спільною власністю.

Щодо комбайна зернозбиральний, марка CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_20 , який хоча і було придбано за кошти ОСОБА_4 , однак не являвся його власністю і був відчужений відповідачем і на даний час перебуває у його власності, а тому не може бути віднесений до спільної сумісної власності подружжя і підлягати поділу.

Судом установлено, що в квартирі АДРЕСА_1 та гаражем АДРЕСА_2 володіє та користується позивач.

Інше спільне сумісне майно будівлі і споруди току, які знаходяться в будинку АДРЕСА_4 , нежитлова будівля, тракторної бригади, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 , транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.460, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб марки Volkswagen, модель Transporter, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , транспортний засіб марки «МАЗ», модель 555102, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , візок жатки з балансиром Claas Sunspeed, серійний № НОМЕР_11, транспортний засіб марки SCHEUERLE, модель STBV 3034 ABFP , 1992 року випуск, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 використовується відповідачем.

Щодо комбайну зернозбирального, марки CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_22 , який відчужений відповідачем, суд зазначає наступне.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» , у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Комбайн є цінною річчю, а тому його відчуження може здійснюватися за письмової згоди другого з подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За змістом наведених норм факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна, в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

Як встановлено судом, крім пояснень допитаного в якості свідка самого позивача, жодними належними та допустимими доказами факту передання відповідачем позивачці половини вартості відчуженого комбайна, вартість якого становить в розмірі 3 042 330,00 грн. не підтверджено, як і не підтверджено використання коштів в інтересах сім"ї.

Отже, як було встановлено судом та не заперечувалось самим відповідачем, у подружжя дійсно був у власності спірний комбайн, який використовувався в інтересах сім`ї. Відчуження комбайну було вчинено поза волевиявленням позивача, вона дозволу на його продаж відповідачу не надавала, кошти від продажу вказаного комбайну не отримувала, про відчуження комбайна позивач дізналась в ході розгляду даної справи, про передачу коштів від продажу автомобіля у розмірі належної позивачу частки відповідач доказів суду не надав та розпорядився грошовими коштами, набутими від продажу комбайна, на свій розсуд.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що спірний комбайн був придбаний за позичені кошти, оскільки відповідач у 2016 році отримав дохід у розмірі 4 707 949,00 грн., також як стверджував відповідач у 2016 році в нього були заощадження в розмірі 135 000 доларів США.

При цьому суд вважає безпідставним твердження відповідача, що заощадливі кошти були викраденні з квартири їх спільного проживання з позивачем, оскільки вказані обставини не були підтвердженні належними, достатніми та достовірними доказами.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи наведе вище, суд доходить висновку, що оскільки відповідачем спірний комбайн, який є спільним майном подружжя, був відчужений, з чим погодилася позивач, вказана сума грошових коштів підлягає поділу порівну між сторонами.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом поділу спільного майна подружжя та вважає за можливе провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, з врахуванням вартості майна, володіння та користування вказаним майном, визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 1 509 550,00 грн.; гараж АДРЕСА_2 , вартістю 245 000,00 грн.; на будівлі і споруди току, які знаходяться в будинку АДРЕСА_4 , вартістю 739 070,00 грн.; на Ѕ частину нежитлової будівлі, тракторної бригади, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 , вартістю 266 670,00 грн. (533 340/2); на транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.460, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 830,00 грн.; на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Transporter, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 277 000,00 грн.; на транспортний засіб марки «МАЗ», модель 555102, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 243 700,00 грн. При цьому припинити право власності за ОСОБА_4 на транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.460, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Transporter, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .; на транспортний засіб марки «МАЗ», модель 555102, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину нежитлової будівлі, тракторної бригади, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати заОСОБА_4 право власності на Ѕ частину нежитлової будівлі, тракторної бригади, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 , вартістю 266 670,00 грн. (533 340/2); на транспортний засіб візок жатки з балансиром Claas Sunspeed, серійний № НОМЕР_11, вартістю 110 000,00 грн.; на транспортний засіб марки SCHEUERLE, модель STBV 3034 ABFP , 1992 року випуск, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 662 700,00 грн. При цьому, суд враховує при поділу вартість комбайну зернозбирального, марки CLAAS LEXION 580, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_22 , яка становить 3 042 330,00 грн., який відчужений відповідачем без відому та згоди позивача і кошти після відчуження використанні у власних інтересах, а не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.

Враховуючи, що вартість майна на яке визнається за позивачем становить 3 617 820,00 грн. (1 509550,00 + 245 000,00 +739 070,00 +266 670,00 + 336 830,00 + 277 000,00 + 243 700,00), а за відповідачем становить 4 081 700,00 грн. (266 670,00+110 000,00+662 700,00+3 042 330,00), суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості спільного сумісного майна в розмірі 463 950,00 грн.

Щодо інших аргументів або міркувань відповідача також не дають підстав для висновку про безпідставність вимог позивача.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. та 5 286,00 грн., також підлягають стягненню витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на проведення експертного дослідження та оцінки майна в розмірі 13 700,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись статями 2, 4, 5, 10 - 13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, статтями 51, 52, 61, 63, 65, 70, 71, 72, 110, 111, 112-115 СК України, ст. 325, 368, 369, 372 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 12 травня 2004 року, про що складено актовий запис за №13, відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області.

Копію рішення суду після набрання законної сили надіслати до державного органу реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж АДРЕСА_2 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлі і споруди току, які знаходяться в будинку АДРЕСА_4 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати заОСОБА_1 право власності на Ѕ частину нежитлової будівлі, тракторної бригади, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 .

Припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину нежитлової будівлі, тракторної бригади, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.460, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Припинити право власності за ОСОБА_4 на транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.460, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Transporter, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Припинити право власності ОСОБА_4 на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Transporter, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки «МАЗ», модель 555102 , 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Припинити право власності ОСОБА_4 на транспортний засіб марки «МАЗ», модель 555102, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати заОСОБА_4 право власності на Ѕ частину нежитлової будівлі, тракторної бригади, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на транспортний засіб візок жатки з балансиром Claas Sunspeed, серійний № НОМЕР_11.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на транспортний засіб марки SCHEUERLE, модель STBV 3034 ABFP , 1992 року випуск, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості спільного сумісного майна в розмірі 463 950,00 грн. (чотириста шістдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), сплачений судовий збір в розмірі 5 286,00 грн. (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень 00 копійок), витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 13 700,00 грн. (тринадцять тисяч сімсот гривень 00 копійок).

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_29 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_30 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 06 серпня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко