Справа №: 343/2592/19
Провадження №: 2/0343/69/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за АДРЕСА_1 . Судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, залишити за нею.

Підставою зверення до суду є те, що вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

У вказаному житловому будинку разом з нею зареєстровані її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також відповідач по справі. Фактично відповідач тільки формально зареєстрований в належному її приміщенні, він більше як 13 років поспіль проживає за іншою адресою. Особистих речей відповідача у будинку не має, витрат по утриманню будинку не несе, комунальні послуги не оплачує.

Через те, що відповідач зареєстрований в житловому приміщенні вона має велику складність оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Також при бажанні відчужити домоволодіння в майбутньому вона не зможе реалізувати свого права через формальну реєстрацію відповідача.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2019 відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивачка в судове засідання не прибула.

Представник позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (довіреність від 21.10.2019) в судове засідання не прибули. Скерували на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та позивачки, зазначивши, що позовні вимоги позивача підтримують в повному обсязі, просять позов задоволити. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач, хоча і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280

ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як на підставу заявлених вимог, позивачка покликається на те, що відповідач близько шести років не проживає за місцем реєстрації.

З доказів, долучених до позовної заяви, а саме довідки виданої виконавчим комітетом Лолинської сільської ради 16.10.2019 року за № 1132 вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 за 2016-2023 рр., номер об`єкта по господарського обліку 01-0047-1 за гр. ОСОБА_1 числиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки про склад сім"ї за № 1131 від 16.10.2019, виданої Лолинською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований, окрім позивачки та інших жителів, ОСОБА_2 (а.с.8).

Як вбачається з копії акта обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин, складеного комісією за участі депутата Лолинської сільської ради 16.10.2019, встановлено, що гр. ОСОБА_2 , 1970 р.н., колишній чоловік, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично, зі слів його колишньої дружини ОСОБА_1 , з 2006 року за вищевказаною адресою не проживає і не з`являвся, а також за гр. ОСОБА_2 не числиться майно та земельні ділянки в с.Ангелівка Долинського району Івано-Франківської облласті (а.с.6).

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, дослідивши докази, долучені до позовної заяви, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт непроживання відповідача за місцем своєї реєстрації понад один рік, оскільки він виїхав з будику АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 тому наявні підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі зазначених норм, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням тягне обов`язок органу реєстрації фізичних осіб зняти дану особу з реєстраційного обліку.

Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, які підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 391, ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, керуючись ст.ст. 12-13, 77-81, 228, 235, 258-259, п. 6 ст. 268, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

позов задоволити

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький