Провадження № 2-з/638/321/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Латки І.П., за участю секретаря судового засідання Рассохи В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива», від імені якого діє представник Полторапавлов Максим Геннадійович, про забезпечення доказів,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива», від імені якого діє представник Полторапавлов Максим Геннадійович, звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення доказів, шляхом витребування в Головному управлінні ДПС у Харківській області інформацію стосовно того, чи працює (працювала) ОСОБА_1 , 1976 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , в ТОВ ЦГЗ «СИЛЬНІ ЛЮДИ» () за період часу з 28 вересня 2018 року по теперішній час; витребувати в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (м. Харків. майдан Павлівський, 1/3) інформацію стосовно наявності нерухомого майна у ОСОБА_1 .

В обгрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» зазначило, що 01 січня 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» був укладений трудовий договір (контракт), в якому зазначені всі основні права та обов`язки працівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» лікаря-нарколога ОСОБА_1 . Останньою було підписано додаток № 1 до трудового договору (контракту) від 01 січня 2018 року, а саме зобов`язання про нерозголошення комерційної та медичної таємниці та конфіденційної інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива», де ОСОБА_1 погодилась, що у випадку її звільнення з товариства протягом трьох років їй забороняється працювати на підприємствах (окрім підприємств державної власності) з аналогічним профілем діяльності, надавати аналогічні послуги як приватний підприємець, мати ділові відносини з клієнтами підприємства тощо. Підписавши вказане зобов`язання ОСОБА_1 , підтвердила, що їй зрозуміло та вона погоджується з тим, що порушення нею вказаних положень зобов`язання є підставою для притягнення працівника до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди та штрафу в розмірі 150 мінімальних заробітних плат.

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звільнено із Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива».

У листопаді 2019 року керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» стало відомо, що після звільнення з товариства ОСОБА_1 влаштувалась на роботу в ТОВ ЦГЗ «СИЛЬНІ ЛЮДИ» на посаду лікаря-нарколога. Оскільки ТОВ ЦГЗ «СИЛЬНІ ЛЮДИ» є підприємством з профілем діяльності аналогічному профілю діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» та надає аналогічні послуги, то ОСОБА_1 порушено взяте на себе вищенаведене зобов`язання, що може бути підставою для відповідальності останньої.

Дану заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» обґрунтовує неможливістю самостійно отримати інформацію та достовірно встановити чи працювала ОСОБА_1 в ТОВ ЦГЗ «СИЛЬНІ ЛЮДИ» за період часу з 28 вересня 2018 року по теперішній час для подання позовної заяви.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд заяви про забезпечення доказів участі заявника та його представника.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Тому, розгляд заяви про забезпечення доказів проводиться без участі заявника, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» та ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обгрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива» суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Положеннями частин 1, 2 ст. 118 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями частин 1, 2 ст. 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

В п. 5 ч. 1 ст.117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 ЦПК України.

Положенням ч. 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Із системного аналізу зазначених норм вбачається, що процесуальний механізм забезпечення доказів у порядку, визначеному ст. 116-118 ЦПК України, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Таким чином, необхідно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів у разі неможливості учасниками справи самостійно їх надати (ст. 84 ЦПК України).

Зі змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що заявник просить витребувати докази (інформацію) у Головного управління ДПС у Харківській області, оскільки заявник не може самостійно отримати інформацію про те, чи працює (працювала) ОСОБА_1 в ТОВ ЦГЗ «СИЛЬНІ ЛЮДИ» за період часу з 28 вересня 2018 року по теперішній час та інформацію стосовно наявності нерухомого майна у ОСОБА_1 .

При цьому із доданих до заяви про забезпечення доказів вбачається, що 17 липня 2020 року представник заявника ОСОБА_2 звертався із адвокатськими запитами до Головного управління ДПС у Харківській області та Міністерства охорони здоров`я України, які надали відповіді про відмову у наданні вищевказаної інформації.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником не наведено підстав для забезпечення цих доказів саме відповідно до положень ст. 116-118 ЦПК України.

У поданій заяві не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб. Зокрема, заявником не наведено доводів наявності підстав припускати, що засіб доказування, який просить витребувати заявник, може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива», від імені якого діє представник Полторапавлов Максим Геннадійович, про забезпечення доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 116, 117, 118, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський медичний центр «Альтернатива», від імені якого діє представник Полторапавлов Максим Геннадійович, про забезпечення доказів - відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 11 серпня 2020 року.

Суддя І.П. Латка