Справа № 666/580/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочину, посилаючись на те, що 20.02.2015 року, близько 07.40 год. в м. Херсоні ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем "VOLVO ХС 60", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по Бериславському шосе зі сторони вул. Миру у напрямку вул. Чорноморської, здійснив на неї наїзд, коли вона переходила дорогу на пішохідному переході.

Вироком Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.04.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

За страховим полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована АТ «СК «АХА Страхування», поліс № НОМЕР_2 .

Внаслідок даної дорожньо транспортної пригоди вона отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, згідно висновку судово-медичної експертизи № 72 від 25.03.2015 року.

На лікування було витрачено 261 921,11 грн., що підтверджується чеками, квитанціями та довідками реабілітаційного центру.

Витрачені кошти частково були відшкодовані ОСОБА_5 на суму 25 500 грн. та АТ «СК «АХА Страхування» в межах ліміту страхового відшкодування на суму 51 502,83 грн., у зв`язку з чим невідшкодованою залишається сума витрат на лікування у розмірі 188 918,28 грн.

Крім того, їй було завдано матеріальну шкоду, яка пов`язану із знищенням її особистих речей (одягу та взуття) на загальну суму 4 900,00 грн.

Крім майнової їй було заподіяно також і моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 300 000,00 грн. та яка полягає у фізичному болі та стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, які визвали каліцтво, а саме. Внаслідолк ДТП вона отримала закриту черепно-мозгову травму, забій шийного відділу спиного мозоку, численні переломи шийних подзвонів, поперечних хребців тазу. В результаті отриманих травм вона перенесла тяжкі хірургічні операції, безповоротно порушено функції опорно-рухового апарату її тіла, до теперішнього часу знаходиться в нерухомому стані. У зв`язку з одержаною травмою, виникла посттравматична діафрагмальна защемлена грижа, яка була видалена оперативним втручанням 04.01.2016 року.

Із-за ДТП у неї виникли неприємні спогади та страх, виникли негативні емоції і переживання, погіршились нормальні життєві зв`язки і матеріальне благополуччя. Душевні страждання також виразились в стресі від пережитої дорожньо-транспортної пригоди, довготривалому знаходженні на стаціонарному лікуванні та неможливості самостійно забезпечувати нормальні умови життя, постійно потребує сторонньої допомоги, не може відвідувати учбовий заклад, отримати вищу освіту та на даний час знаходиться в академічній відпустці.

АТ «СК «АХА Страхування» моральна шкода була частково відшкодовано у розмірі 4 627,54 грн.

Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 193 318,28 грн. та 295 372,46 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу розмірі 2 000,00 грн.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала повноваження представникам.

Представники позивача у судовому засіданні уточнили позовні вимоги остаточно просили суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 292 664,47 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 000 грн. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. не підтримали, так як зазначені витрати були понесені в справі № 666/4371/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, ухвалою суду від 10.02.2016 року вказаний позов був залишений без розгляду за заявою представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково на суму 13 968,58 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог просила суд відмовити за необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ст. 128 КПК України надає право особі, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину і яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду може пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким правом в даному випадку правомірно наділений позивач.

Згідно вимог ч.1 ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона доведе що вона є неплатоспроможною. Особа встановлена, доказів, про неплатоспроможність відповідача суду не представлено.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.02.2015 року, близько 07.40 год. в м. Херсоні ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем "VOLVO ХС 60", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по Бериславському шосе зі сторони вул. Миру у напрямку вул. Чорноморської, грубо порушуючи вимоги п. 2.3 б), п. 18.1, п.12.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, рухався з перевищенням допустимої у населених пунктах швидкістю, при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2. "Пішохідний перехід" та дорожньою розміткою 1.14.3 "Зебра", розташованого в районі кафе "Грааль", на якому перебував пішохід, своєчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину Бериславського шосе по пішохідному переходу, з права наліво за ходом руху автомобіля. Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 72 від 25.03.2015, заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 , а саме: п. 2.3. б) згідно з яким, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.4. згідно з яким, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.; п. 18.1. згідно з яким, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Вироком Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.04.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному проваджені, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише з питань, чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з огляду на викладене, вина ОСОБА_5 у скоєнні дорожньо транспортної пригоди є доведеною.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «"VOLVO ХС 60", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування», поліс № НОМЕР_2 .

Згідно, наданих позивачем епікризів, квитанції та чеків з моменту скоєння ДТП по 15.12.2019 року (заява про уточнення позовних вимог) позивачем було витрачено на лікування 238 845,61 грн., суд вважає можливим задовольнити матеріальну шкоду у розмірі, заявленому позивачем, враховуючи, що внаслідок дій відповідача їй завдано тяжкі тілесні ушкодження, які потребують постійного та тривалого лікування.

Що стосується вимог позивача про стягнення упущеної вигоди в розмірі 53 818,86 грн., суд виходить з наступного.

У відповідності до частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважала, що має право на відшкодування упущеної вигоди у розмірі 53 818,86 грн., оскільки 27.11.2014 року між нею та ТОВ «WYSE TRAVEL LLC» було укладено контракт №10/038/к, відповідно якого вона повинна була їхати до США на роботу за програмою «Робота і подорожі в США» та договір з ТОВ «Стар Травел» про надання послуг з підготовки документів та отримання в`їзної візи в США, бронювання квитків, проте у зв`язку з каліцтвом, яке було спричинене 20.02.2015 року дорожньо-транспортною пригодою не змогла виїхати до США та втратила кошти, сплачені за вказаними договорами /а.с. 108-117/.

Оскільки, упущена вигода не входить до складу збитків, що є предметом у даній справі, а є фактичними збитками, понесеними позивачкою на підставі контракту за програмою «Робота і подорожі в США» та договору про надання послуг з підготовкою необхідних документів та бронювання квитків на виконання умов контракту, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині у відповідності до вимог ст. 1187 ЦК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, вимоги ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП підлягають частковому задоволенню на суму 292 664,47 грн., яка складається з: 238 845,61 грн. витрати на лікування та 53 818,86 грн. - витрати за контрактом від 27.11.2014 року.

Стосовно вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн., суд зазначає наступне.

У відповідності із ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає зокрема : 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до пунктів 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Розмір компенсації зазвичай становить 1000 - 5000 євро. Таким чином, визначений розмір спричиненої позивачеві моральної шкоди цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Так рішенням від 27 липня 2004 року у справі «Ромашов проти України» Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви, суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду, будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Згідно висновку судово-психологічної експертизи № 119-2017, складеної судовим експертом-психологом Комунального заклад «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради ОСОБА_7 за даними судово-медичної експертизи внаслідок ДТП 20.02.2015 року ОСОБА_4 отримала «тяжкі тілесні ушкодження», стала інвалідом (17.08.2015, 11.09.2017 встановлені перша група інвалідності), перенесла виражений депресивний стан. На момент проведення експертизи ОСОБА_4 з даного стану не вийшла, у неї реєструється депресивний варіант дезадаптації. Досліджувана ситуація була і є для ОСОБА_4 психотравмуючою: коефіцієнт "сумарного стресового еквівалента" відповідає вираженому ступеню. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди для ОСОБА_4 може бути рівна: а) при простій необережності дій відповідача - 120 000 грн.; б) при грубій необережності дій відповідача 240 000 грн.; в) при непрямому намірі дій відповідача 360 000 грн.; г) при прямому намірі дій відповідача 480 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Тобто це засіб доказування, в якому закріплено інформацію особливого роду.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд, з урахуванням доказів, які були надані позивачем, зокрема щодо обставин отримання нею тілесних ушкоджень, щодо тривалості лікування, встановлення першої групи інвалідності безтерміново погоджується із вище зазначеним висновком.

Також суд погоджується, що ОСОБА_5 заподіяв позивачу тілесні ушкодження при грубій необережності, про що, зазначено у вироку суду, а саме проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, рухався з перевищенням допустимої у населених пунктах швидкістю, при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2. "Пішохідний перехід" та дорожньою розміткою 1.14.3 "Зебра", на якому перебував пішохід, своєчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу. Груба необережність має місце, коли особа не бажала настання несприятливих наслідків, але передбачала їх і ставилася до цього байдуже або намагалася їх самовпевнено уникнути.

Одночасно суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що зазначений висновок не є допустимим доказом, так як не відповідає критеріям об`єктивності та законності, достовірності встановлених обставин, оскільки експерт був попереджений судом про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КПК України, тому у суду відсутні сумніви щодо його упередженості або необ`єктивності.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 240 000,00 грн.

Ураховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, заперечення відповідача на позов спростовуються вище зазначеним та не приймаються судом.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, - якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 891,52 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 12, 14, 22, 23, 386, 625, 1166, 1177, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 292 664,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 240 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 2 891,52 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Повний текст судового рішення складено 04.08.2020 року.

Суддя В.В.Прохоренко