Справа №461/9291/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Береза П.Р.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до завідувача відділом Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ОСОБА_7, правового інспектора праці Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ОСОБА_3, Об`єднання профспілок Львівщини, Жовківського сільського виробничого управління житлово-комунального господарства про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

27 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою (уточнена 23.12.2019 року) до завідувача відділом Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ОСОБА_7, правового інспектора праці Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ОСОБА_3, Об`єднання профспілок Львівщини, Жовківського сільського виробничого управління житлово-комунального господарствав якому просить перерахувати зарплату за (березень, квітень, травень, червень) 2019 рік згідно даних Держконтролю, відшкодувати шкоду у сумі 50 000,00 грн.

В обґрунтування даного позову вказує на те, що 30.08.2019 року її безпідставно звільнили з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки на її думку, цікавилась бухгалтерією, а саме своєю заробітною платою. По вказівці майстра додатково обслуговувала будинки по вул. Яворницького , що не було обумовлено трудовим, чим порушено вимоги ст.31 КЗпП України. В подальшому, оскільки не витримувала обсяг роботи, відмовилась від прибирання будинків, внаслідок чого до неї погіршилося відношення та почались безпідставні претензії. Щодо незаконних претензій постійно зверталась в управління Держпраці у Львівській області, що не подобалося керівнику Комунального підприємства «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» ОСОБА_6., котрий повідомив про необхідність написання заяви на звільнення. На підставі цього, вона звернулася до Львівської об`єднаної профспілки. В подальшому керівник ОСОБА_6 чинив перешкоди у роботі, внаслідок чого були складені доповідні, акти про порушення трудової дисципліни. 30.08.2019 року ОСОБА_1 вручили лист про те, що на профспілковому засіданні буде розглядатися її звільнення, згідно подання, про яке їй не повідомили. Крім того, зазначає, що в день звільнення їй не було виплачено належні кошти, оскільки довідка №829 від 27.08.2019 року є фальшивою та в такій наявна фальшива інформація про заробітну плату за травень-липень 2019 року. Внаслідок таких неналежних та недобросовісних дій у неї погіршилося життя. Додатково зазначає, що зверталася із скаргою до голови «Об`єднання профспілок Львівщини» про порушення відповідачами своїх службових повноважень, про що отримала 16.10.2019 року відповідь завідувача відділу правової роботи ОПЛ Ступак В. про те, що питання були предметом розгляду ЛОПП, ЖКГ МТ ПОНУ і результати розгляду відповіді позивачу скеровано. Однак такої відповіді вона отримувала. Просить позов задовольнити.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року відкладено розгляд справи на 04 лютого 2020 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи в судове засідання.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року відкладено розгляд справи на 06 серпня 2020 року на 12 год. 00 хв.

Позиції сторін у справі.

21 грудня 2019 року відповідач правовий інспектор праці Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачем в позовній заяві не надано жодних обґрунтувань стосовно заподіяної шкоди. Відповідно до ст.1166 та ст.1167 ЦК України основою для встановлення відповідальності за нанесення матеріальної та моральної шкоди є вина, яка не обґрунтована позивачем у своїх вимогах. Зазначає, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, повністю не визнаються, оскільки представник Львівської обласної організації профспілки житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, правовий інспектор ОСОБА_3 приїхав на підприємство КП «Жовківський МВУ ЖКГ» разом з завідувачем відділу соціально-економічного і правового захисту ЛООП ЖКГ, МП, ПОНУ ОСОБА_4 для розгляду заяви позивача по суті 28.08.2019р. про, що свідчить Розпорядження «Про направлення у відрядження» за №14 від 28.08.2019р. запис у журналі реєстрації відряджень ЛООП ЖКГ, МП, ПОНУ. Позивачеві було надано відповідь за результатами проведення перевірки 29.08.2019р. №68. На період проведення перевірки 28.08.2019р. та ознайомлення з документами питання звільнення не піднімалось, оскільки позивач перебувала в трудових відносинах з підприємством. Під час проведення перевірки з питань нарахування та виплати заробітної плати позивача, адміністрацією була надана довідка за №829 від 27.08.2019р. про нарахування заробітної плати та відрахування із заробітної плати за травень-липень 2019р. Вищевказана довідка оформлена належним чином, видана на фірмовою бланку із зазначенням реквізиті підприємства, містить дату та номер, засвідчена особистими підписами керівника та головного бухгалтера і печаткою підприємства. Підстав для визнання довідки фальшивою не має. Крім того, зазначає, що згідно матеріалів наданими ГУ Держпраці у Львівській області від 25.09.2019р. №9644/4/14-04 порушень з питань, по яких проводилась перевірка відповідачем виявлено не було. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

21 грудня 2019 року відповідач завідувач відділом Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачем в позовній заяві не надано жодних обґрунтувань стосовно заподіяної шкоди. Відповідно до ст.1166 та ст.1167 ЦК України основою для встановлення відповідальності за нанесення матеріальної та моральної шкоди є вина, яка не обґрунтована позивачем у своїх вимогах. Зазначає, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, повністю не визнаються, оскільки представник Львівської обласної організації профспілки житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, завідувач відділу соціально-економічного і правового захисту ОСОБА_4 приїхав на підприємство КП «Жовківський МВУ ЖКГ» разом з правовим інспектором ОСОБА_3. для розгляду заяви позивача по суті 28.08.2019р. про, що свідчить Розпорядження «Про направлення у відрядження» за №14 від 28.08.2019р. запис у журналі реєстрації відряджень ЛООП ЖКГ, МП, ПОНУ. Позивачеві було надано відповідь за результатами проведення перевірки 29.08.2019р. №68. На період проведення перевірки 28.08.2019р. та ознайомлення з документами питання звільнення не піднімалось, оскільки позивач перебувала в трудових відносинах з підприємством. Під час проведення перевірки з питань нарахування та виплати заробітної плати позивача, адміністрацією була надана довідка за №829 від 27.08.2019р. про нарахування заробітної плати та відрахування із заробітної плати за травень-липень 2019р. Вищевказана довідка оформлена належним чином, видана на фірмовою бланку із зазначенням реквізиті підприємства, містить дату та номер, засвідчена особистими підписами керівника та головного бухгалтера і печаткою підприємства. Підстав для визнання довідки фальшивою не має. Крім того, зазначає, що згідно матеріалів наданими ГУ Держпраці у Львівській області від 25.09.2019р. №9644/4/14-04 порушень з питань, по яких проводилась перевірка відповідачем виявлено не було. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

19 червня 2020 року голова Об`єднання профспілок Львівщини Дацько Р. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач дійсно двічі зверталась в Об`єднання профспілок Львівщини (вх.17.09.2019р. та 05.11.2019р.) з приводу перерахування зарплати, відміни наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, притягнення до відповідальності працівників Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України. п.ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Що стосується оплати праці: дане питання було предметом вивчення Львівською обласною організацією профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ( куди зверталась позивач із заявою), з виїздом на місце, з врахуванням особливостей галузі. Як свідчать матеріали, за результатами розгляду позивачу було скеровано відповідь. Щодо прийняття рішення на дії та бездіяльність п. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 : ОПЛ заявнику 12.11.2019 року Р-33 скеровано роз`яснення про те, що працівники ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є штатними працівниками Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового населення України, а тому жодного рішення ОПЛ щодо їх дій чи бездіяльності ОПЛ не приймались і не могли бути прийняті. Одночасно зазначає, що Львівська обласна організація профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України входить до складу ОПЛ, як членська організація, але є не підконтрольною ОПЛ. Відповідно до ст.7 Положення про Об`єднання профспілок Львівщини, членські організації, які входять до складу ОПЛ, здійснюють свої повноваження відповідно до своїх статутів ( положень). Стосовно питання поновлення на роботі позивача та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОПЛ скеровано ОСОБА_9 роз`яснення з посиланням на ст.232 КЗпП України, якою передбачено, що питання розгляду трудових спорів про поновлення на роботі працівників незалежно від підстав припинення трудового договору є виключною компетенцією районних у місті, міських та міськрайонних судів та рекомендовано з даного питання звернутися в суд. Вважає позов безпідставним та просить відмовити в позові за безпідставністю позовних вимог.

19 червня 2020 року начальником Комунального підприємства «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» ОСОБА_6. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Комунальне підприємство «Жовківське міське виробниче управління житлово- комунального господарства», як Відповідач-4 вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими, оскільки дійсно ОСОБА_1 працювала на підприємстві, на посаді прибиральника території вулиць з 12.03.2019 року по 30.08.2019 року, і була звільнена з роботи відповідно до п.3 ст.40 КУпАП України. За період роботи ОСОБА_1 була про табельована в повному обсязі, хоча не виконувала належним чином свої посадові обов`язки. За даний період ОСОБА_1 нараховано 41 825,86 грн, з них отримано 8 506,78грн та виплачено на картковий рахунок 33 319,08 грн. Щодо правильності нарахування заробітної плати та виплат ОСОБА_1 по підприємству була проведена перевірка Головним управлінням Держпраці у Львівській області. В ході перевірки складено акт від 25.09.2019 року № ЛВ 3184/460/АВ, та видано припис про усунення виявлених порушень від 25.09.2019 року № ЛВ 3184/460/АВ/11. Зазначений припис було виконано в повному обсязі, про що було надано відповідь з довідкою в інспекцію від 08.10.2019 року вих. №1014. яка засвідчує проведення повного розрахунку належних виплат ОСОБА_1 . Додатково зазначає, що за підсумками перевірки згідно постанови суду від 05.11.2019 року, справа №444/2710/19. керівника комунального підприємства «Жовківське МВУЖКГ» ОСОБА_6. було звільнено від адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю, внаслідок малозначимості скоєного правопорушення. Крім цього повідомляє, що у Жовківському районному суді було розглянуто цивільну справу №444/408/20 за позовом ОСОБА_1 до КП « Жовківське МВУЖКГ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, відшкодування моральної і матеріальної шкоди, в задоволенню якого ОСОБА_1 відмовлено повністю. А тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахування їй заробітної плати за період березень-червень 2019 року е безпідставні, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали аналогічні пояснення викладенні у позові та уточненнях до позову.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов заперечила та просила відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача Об`єднання профспілок Львівщини Вавринкевич І.Д. у судовому засіданні позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача Жовківського сільського виробничого управління житлово-комунального господарства Деманджара Я.П.у судовому засіданні позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступних міркувань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 працювала прибиральником територій вулиць у КП «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства», з посадовим окладом 5 383,20 грн., що підтверджується довідкою №404 від 12 червня 2019 року., (т.1 а.с.26, 129).

08 серпня 2019 року комісією в складі: голови комісії - Козенко А.І. - юриста міської ради, членів комісії: Малильо В.І. - заступника начальника по комунальному господарству КП «Жовківське МВУЖКГ», Сурядової І.І. - голови профспілкового МВУЖКГ, Бутинець А.П. - майстра з благоустрою КП «Жовківське МВУЖКГ», Гудзій В.О. - інспектора з благоустрою КП «Жовківське МВУЖКГ», Дяк В.Я. , Гимер Т.М. - депутатів міської ради складено акт №8 про те, що при обмірах ділянки підтвердилось, що площа ділянки закріпленої для прибирання за прибиральницею ОСОБА_1 в загальному становить 4 000 м.кв. На час огляду, зазначеної території, яку обслуговує ОСОБА_1 , одночасно із проведеними контрольними замірами, комісією встановлено, що ОСОБА_1 проводить прибирання ділянки не в повному обсязі, а саме частково прибирає вул. Л. Українки від Глинської брами до житлового будинку №27 . Під час проведення контрольних обмірів площі території, яку повинна та обслуговує ОСОБА_1 на місці проведення обмірів, їй було роз`яснено та визначено на місці межі її площі прибирання, повторно правила трудового внутрішнього розпорядку, її функціональні обов`язки, які стосуються видів та об`єму робіт по обслуговуванню визначеної та закріпленої за нею території вулиці, посадові оклади та інших прибиральників, про порядок нарахування заробітної плати та обов`язкові відрахування з неї, спосіб її отримання та про всі інші проблемні питання, які вказані у скаргах ОСОБА_1 (т.1 а.с.135,136).

Відповідно до розрахункового листка за травень 2019 року ОСОБА_1 здійснено нарахування, оклад/тариф - 5383,20 грн., 25 днів, 167 години, військовий збір - 80,75 грн, проф. внески - 53,83 грн, податок з доходу фіз. осіб - 968,98 грн., належить до виплати - 4 279,64 грн (т.1 а.с.142).

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 видана довідка №829 про нарахування та відрахування із заробітної плати за травень-червень 2019 року (т.1 а.с.22, 60, 84, 130).

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 видана довідка про нараховану заробітну плату, яка складається з: березень - 3 724,22 грн, квітень - 5 924,90 грн, травень - 5 383,20 грн, червень - 5 383,20 грн, липень - 6 159,00 грн, разом 26 574,52 грн (т.1 а.с.36, 131).

29 серпня 2019 року Львівською обласною організацією профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України розглянуто заяву ОСОБА_1 та зазначено, що при прийнятті позивача на посаду прибиральника території вулиць, майстер з благоустрою Бутинець А.П. ознайомив з виходом на робоче місце про площу та ділянку прибирання. З посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомлено 17.05.2019р., про що свідчить особистий підпис. Адміністрацією підприємства неодноразово наголошувалось на систематичному невиконанні функціональних обов`язків. Не дивлячись на винесену догану (наказ №79 від 10.07.2019), протягом липня-серпня поточного року майстер дільниці благоустрою Бутинець А.П. скерував на адресу начальника подання та акти комісійного обстеження про часткове прибирання дільниці та відмову від прибирання в повному обсязі. Від надання пояснень позивач відмовилась, що засвідчено численними актами. Роз`яснено, що систематичне невиконання посадових обов`язків веде до дисциплінарних стягнень, аж до звільнення (т.1 а.с.19-21, 52-54, 75-77, 127-128).

30 серпня 2019 року первинною профспілковою організацією Комунального підприємства «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» ОСОБА_1,. надано відповідь на скаргу від 18.08.2019 року та заяву від 27.08.2019 року згідно якої зазначено, що позивача було прийнято на посаду прибиральника територій вулиць в цех благоустрою з 12 березня 2019р., з оплатою праці згідно штатного розпису, згідно наказу №11-к від 11.03.2019. З наказом ОСОБА_1 ознайомлена, а також з умовами праці на робочому місці та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, що засвідчено особистими підписами на наказі. Місячна тарифна ставка прибиральника територій вулиць, згідно штатного розпису, становить 5 383,2 грн. Крім того, зазначено, що згідно схеми №8 ділянка прибирання починається від Глинської брами та обмежується вулицями Коцюбинського та Равською. Зазначено режим роботи та тривалість робочого дня, з яким ОСОБА_1 , було ознайомлено. Щодо питання із заробітної плати надіслано довідку від 27.08.2019 №829 (т.1 а.с.27, 134).

Наказом КП «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» від 30 серпня 2019 року №59 ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.3ст.40 КЗпП України.

Відповідно до акту комісії від 05 вересня 2019 року зазначено, що ОСОБА_1 систематично не виконувала без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, що негативно впливало а роботу цеху благоустрою, тому адміністрація підприємства за погодженням з профкомом КП «Жовківське МВУЖКГ» вимушена була звільнити ОСОБА_1 з 30.08.2019 року на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Комісія райдержадміністрації дійшла висновку, що порушень права на працю громадянки ОСОБА_1 з боку комунального господарства «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» не було допущено (т. 2 а.с.81).

25 вересня 2019 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області, в період з 23 по 25 вересня 2019 року проведено інспекційне відвідування додержання законодавства про працю в Комунальному підприємстві «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства». За результатами інспекційного відвідування складено акт, внесено припис на усунення виявлених порушень та відносно керівника Підприємства складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП. Крім цього, зазначено, що у разі невиконання вимог припису будуть вживатися заходи щодо притягнення об`єкта відвідування до встановленої законодавством відповідальності. Додатково повідомлено, що механізм поновлення порушених трудових прав працівників визначений главою XV Кодексу законів про працю України (т.1 а.с.10-18, 61-69, 85-93, 103-107, т.2 а. с. 55-70).

Згідно листа начальника комунального підприємства «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» ОСОБА_6. від 08 жовтня 2019 року повідомлено начальнику Головного управління Держпраці у Львівській області Вільховій О.О., що припис про усунення виявлених порушень від 25.09.2019 року, №ЛВ3184/460/АВ/П виконано в повному обсязі (т.2 а.с.71).

Згідно відповіді від 16 жовтня 2019 року завідувача відділом правової роботи ОПЛ Об`єднання профспілок Львівщини Ступак В. зазначено, що питання поновлення позивача на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу є виключно компетенцією суду. Всі інші питання: щодо норм виробітку, розцінок, відображення кінцевих меж, то дані питання були предметом розгляду Львівської обласної профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, Головного управління Держпраці у Львівській області та результати таких були скеровані ОСОБА_1 (т.1 а.с.143,т.2 а. с. 27).

Згідно відповіді №4735/4.3/4.1-зв-19 від 17 жовтня 2019 року заступником директора Департаменту з питань праці Гончарук В. повідомлено, що за результатами розгляду звернень аналогічного змісту до Держпраці надано відповідь Головним управлінням Держпраці у Львівській області від 25.09.2019 №9644/4/14-04 (т.1 а.с.9, 102).

Відповідно до відповіді від 12 листопада 2019 року завідувача відділом правової роботи ОПЛ Об`єднання профспілок Львівщини Ступак В. зазначено, що жодного рішення на дії чи бездіяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не приймалось. Дані працівники є штатними працівниками Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового населення України, тому ОПЛ не вправі давати оцінку їх роботі (т.1 а. с. 144, т.2 а. с. 28).

Згідно довідки виданої КП «Жовківське МВУЖКГ» про нарахування та виплату заробітної плати прибиральника територій вулиць ОСОБА_1 за період роботи з 12.03.2019 року по 30.08.2019 року, ОСОБА_1 здійснено повний розрахунок належних їй виплат (т.2 а.с. 72).

Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства», треті особи: ОСОБА_6 , представник профспілкового комітету КП «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» Цурядова І.І. про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, відшкодування моральної і матеріальної шкоди - відмовлено (т.2 а.с.73-76).

На підтвердження нарахувань заробітної плати, ОСОБА_1 надано виписку по банківській картці за період 01.03.2019 - 01.09.2019 та за період 04.09.2019 - 03.12.2019 (т.1 а.с.31-35, 108-113).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною першою статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Залежно від об`єкта розрізняють деліктну відповідальність за завдання шкоди майну та деліктну відповідальність за завдання шкоди особі.

Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність вищевказаних обставин.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, в даному випадку предметом доказування є вина відповідачів, причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідачів та спричинення моральної шкоди позивачу.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3 Постанови).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а також виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіяння шкоди.

Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач має довести, яких саме втрат майнового характеру (матеріальну шкоду) та немайнового характеру (моральну шкоду) він зазнав, та яке саме їх матеріальне вираження. Недоведеність позивачем зазначених обставин у справі є підставою для відмови у задоволенні позову.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, зокрема, тим, що неправомірними діями відповідачів та їх халатним відношенням до перевірки, такі надали спотворену інформацію про заробітну плату позивача та відповідно порушили ст.ст.364, 366 КК України, оскільки не виявили ніяких порушень, внаслідок чого її звільнили з роботи.

Як вбачається із матеріалів справи, щодо правильності нарахування заробітної плати та виплат ОСОБА_1 по підприємству була проведена перевірка Головним управлінням Держпраці у Львівській області. В ході перевірки складено акт від 25.09.2019 року №ЛВ3184/460/АВ/П та видано припис про усунення виявлених порушень від 25.09.2019, №ЛВ3184/460/АВ/П. Зазначений припис було виконано в повному обсязі, про що було надано відповідь з довідкою в інспекцію від 08.10.2019 року вих.№1014, яка засвідчує про проведення повного розрахунку належних ОСОБА_1 виплат.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачі порушили вимоги ст.ст.364, 366 КК України, однак із матеріалів справи не вбачається, що за даним фактом ОСОБА_1 зверталася до органів поліції щодо службового підроблення внаслідок зловживання владою чи службовим становищем відповідачами.

Суд зазначає, що позивач не надав достатніх і допустимих доказів на підтвердження заподіяння їй відповідачами моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи та матеріальної шкоди внаслідок дій відповідачів.

Позивачем ОСОБА_1 подано довідку до акта огляду МСЕК від 31.08.2012 року про перебування ОСОБА_17 на третій групі інвалідності (т.1 а.с.38), рецепт на окуляри ОСОБА_1 (т.1 а.с.40), виписку №9 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 12.02.2019 року (т.2 а.с.207). Однак, зі змісту таких, не встановлено, що такі перебувають у причиновому зв`язку та є наслідком подій, пов`язаних із обставинами, на котрі покликається позивач в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу щодо розміру заподіяної їй матеріальної шкоди (не виплаченої заробітної плати). Доводи в цій частині зводяться до приблизних розрахунків - витрат, які на думку ОСОБА_1 , вона повинна була отримати, однак, така не підтверджуються.

Виходячи з вищезазначеного, правові підстави для застосування норм статей 1166, 1167 ЦК України та відшкодування майнової та моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

Висновки за результатами розгляду справи.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із відмовою позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволені позову ОСОБА_1 до завідувача відділом Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ОСОБА_7, правового інспектора праці Львівської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України ОСОБА_3., Об`єднання профспілок Львівщини, Жовківського сільського виробничого управління житлово-комунального господарства про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.08.2020 року.

Суддя Волоско І.Р.