ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6288/19
провадження № 2/753/3394/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

при секретарі - Лаптєвій Ю.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3 про скасування арешту на майно.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 16.07.2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором.

На виконання вказаного рішення суду, 21.03.2014 року Дарницьким районним судом видано виконавчий лист №2-453/13.

На підставі виконавчого листа №2-453/13 від 21.03.2014 року, ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві 24.07.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №48241907, крім того, в рамках цього виконавчого провадження державним виконавцем 04.11.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

У подальшому 30.10.2017 року між ТОВ "Світ Фінансів" та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги №30-10/17-1, відповідно до якого до ОСОБА_2 перейшло право вимоги за кредитним договором №012-2008-175 від 05.02.2008 року та кредитним договором №012-2008-169 від 05.02.2008 року, а також за договорами поруки №б/н від 12.03.2011 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 23.10.2018 року було проведено заміну сторони виконавчого провадження, з виконання рішення Дарницького районного суду м.Києва від 16.07.2013 року, з ПАТ "Універсал Банк" на ОСОБА_2 .

У свою чергу, 28.11.2018 року між новим кредитором та боржником було підписано договір про прощення боргу.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 23.01.2019 року виконавчий лист №2-453/13 від 21.03.2014 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначає позивач, на даний час відсутні підстави для накладення арешту на майно, так як ухвалою суду виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню. Накладення арешту на майно позбавляє позивача вільно розпоряджатися належним йому майном.

У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала, від ВДВС заяв та клопотань до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги також підтримав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні Дарницького РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві (який є правонаступником ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві) перебувало виконавче провадження №48241907 розпочате за виконавчим листом №2-453/13, виданим 21.03.2014 року Дарницьким районним судом м.Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у сумі 158 102,12 швейцарських франків, що за курсом НБУ складає 1 304 389,92 грн.

В межах вказаного виконавчого провадження, постановою від 04.11.2016 року державний виконавець наклав арешт на все майно боржника ОСОБА_1 .

Постановою від 28.02.2017 року державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», так як в результаті вжитих державним виконавцем заходів не розшукано майна чи коштів, на які можна звернути стягнення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1, 5, 6 та 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 2 та 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 89.ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, упорушення зазначених вимог ЦПК України позивач не надала належних та допустимих доказів набуття ОСОБА_2 права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №012-2008-175 від 05.02.2008 року та кредитним договором №012-2008-169 від 05.02.2008 року, а також за договорами поруки №б/н від 12.03.2011 року; доказів укладення між сторонами договору про прощення боргу від 28.11.2018 року, а також доказів того, що виконавчий лист №2-453/13 від 21.03.2014 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивача, як на підставу своїх вимог, які не підтверджено належними доказами, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 213, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: