Справа № 236/3139/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю секретаря Олійник С.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Горелик Є.Б.,

представника відповідача Мамедової І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман справи в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Арсенал Страхування", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк», про захист прав споживачів та стягнення суми страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.09.2018 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовною заявою про захист прав споживача страхових послуг, стягнення суми страхового відшкодування та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 24.02.2014 між позивачкою та ПАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» був укладений договір добровільного страхування № 97/14-Тз/Дн наземного транспортного засобу марки Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Предметом договору був вищезазначений автомобіль, який був застрахований, серед іншого відповідно п. 22.2.1 Договору на випадок викрадення - незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом крадіжки, грабежу, розбою під час його знаходження у будь-якому місці в будь-який час.

Також 04.03.2014 року між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №235АІ01 на купівлю вищезазначеного автотранспортного засобу.

29.11.2014 у період часу з 03-00 год. по 11-00 год. неустановленна особа, знаходячись на адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрала автомобіль марки Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується копіями кримінального провадження № 306509 СУ УМВС Росії по Виборгському району м. Санкт-Петербурга.

На виконання умов зазначеного Договору позивачем було повідомлено відповідача та подано письмову заяву про настання страхового випадку з відповідними документами.

Тобто на цій стадії наступив страховий випадок, який повністю визнаний відповідачем, але страхової виплати не було здійснено.

Через деякий час автомобіль був знайдений та повернутий ОСОБА_1 під відповідальне зберігання. При викраданні автомобіль зазнав чисельні пошкодження.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12116 від 28.08.2017, складеного Харківським НДІСЕ ім. Бокаріуса, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover Range Rover Evoquе», державний номерний знак НОМЕР_2 станом на момент проведення огляду (17.03.2017 року) складає 313379,25 грн.

Відповідно до п. 27.5 Договору у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» страхове відшкодування виплачується в розмірі суми (з урахуванням умов п. 27.23 Договору) за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 13 та п. 31.7 Договору) та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи.

Відповідно до п. 27.10. Договору, при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків в окремих випадках може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до п. 27.23.1 страхове відшкодування за ризиком «Викрадення» виплачується в розмірі дійсної вартості ТЗ на момент укладення договору за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 13 та п. 31.7 Договору) та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи.

Крім цього, у відповідності до п. 24.1.3, п. 27.3, 27.13 Договору, відповідач повинен був прийняти рішення та здійснити виплату страхового відшкодування протягом трьох місяців з дня отримання повідомлення (04.12.2014), тобто до 04.03.2015 року.

Згідно п. 30.1 Договору відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний день прострочення. З 04.03.2015 до теперішнього часу вказаний пункт договору не виконано. Тобто виплату страхового відшкодування не було здійснено.

В електронній переписці з відповідачем, щодо позасудового врегулювання спірної ситуації, останнім визнавалися позовні вимоги та з його сторони були надані рішення щодо компромісних виплат.

17.09.2016 позивачка звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Арсенал Страхування" про захист прав споживачів та стягнення суми страхового відшкодування (справа № 236/2378/16-ц). Рішенням від 30.01.2018 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Постановою апеляційного суду Донецької області від 29.05.2018 року рішення скасовано. Апеляційний суд зазначив, що «враховуючи, що рішення суду скасовано через порушення вимог процесуального закону і судом апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги по суті не досліджувались, позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з вказаним позовом, в тому числі з залученням всіх осіб, на права, інтереси яких може вплинути судове рішення».

Відповідно до п. 3 Договору страхування Вигодонабувачем за даним договором є ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно ч.2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Як роз`яснено у п. 18 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України "Про страхування"). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього. При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України "Про страхування", і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред`явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред`явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

ПАТ «Укрсоцбанк» пред`явив до позивачки позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішенням Краснолиманського міського суду позовні вимоги задоволені (справа №236/3467/17).

Таким чином, ОСОБА_1 має можливість пред`явити позов до відповідача про виплату страхового відшкодування на загальних підставах.

У зв`язку з тим, що відповідач умисно ухиляється від виконання умов Договору, на підставі статей 526, 626, 627, 628, 638, 979, 982 ЦК України, приписів Закону України «Про страхування», Закону України «Про захист прав споживачів» просила стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 313379,25 грн.; понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.; всі витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на відповідача (т.1 а.с. 1-7).

Ухвалою суду від 13.09.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження; справу призначено до підготовчого судового засідання; відповідачеві наданий строк для надання відзиву (т.1 а.с.61-62).

08.10.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у задоволенні позову відмовити. При цьому зазначила, що дійсно 24.02.2014 між позивачкою та ПАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» був укладений договір добровільного страхування № 97/14-Тз/Дн наземного транспортного засобу.

Краснолиманським міським судом Донецької області вже розглядався позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Арсенал Страхування" про захист прав споживачів та стягнення суми страхового відшкодування (справа № 236/2378/16-ц). Рішенням від 30.01.2018 в задоволенні позовних вимог було відмовлено з тих підстав, що згідно умов договору страхування транспортний засіб зазнав «Повної загибелі», розмір страхового відшкодування є меншим нуля, а тому виплаті не підлягає. Проте постановою апеляційного суду Донецької області від 29.05.2018 рішення скасовано, при цьому апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права - прийняте рішення про права, свободи та інтереси осіб, які не були залучені у справі, а саме ПАТ «Укрсоцбанк». Висновки суду першої інстанції щодо застосування норм матеріального права, умов договору страхування судом апеляційної інстанції не скасовані та не визнані такими, що не відповідають обставинам справи.

Згідно статтей 627-629 ЦПК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Позивач та відповідач при укладанні договору погодили, що загальна страхова сума складає 625000 грн. Страхові суми встановлюються сторонами на підставі вартості, за яку можливе відчуження ТЗ на ринку подібного майна на дату оцінки (ринкової вартості). Ринкова вартість застрахованого ТЗ становила 71270 доларів США (що за курсом на 03.12.2014 становить 1081878,60 грн.). Після укладання Договору мало місце зростання вартості транспортного засобу, а отже і вартості його у пошкодженому стані у зв`язку із різким підвищенням курсу іноземної валюти. Проте страхова сума відповідно до п. 21 Договору відкоригована не була, додатковий страховий платіж позивачкою не сплачений, а тому розмір страхової суми залишився низьким порівняно з вартістю ремонту та вартістю залишків ТЗ на момент його пошкодження.

04.12.2014 позивачка звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» з повідомленням про те, що застрахований автомобіль було викрадено 29.11.2014 у м. Санкт-Петербург, Російська Федерація.

Однак 18.12.2014 автомобіль було знайдено із зміненими ідентифікаційними номерами та після проведення експертизи повернуто представнику позивачки ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Оскільки автомобіль зазнав при викраденні пошкодження, настав ризик, передбачений п.7.3. Договору «Збитки внаслідок інших подій», що за умовами договору означає викрадення окремих складових частин ТЗ чи додаткового обладнання, а також пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих складових чвстин чи додаткового обладнання, внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених КК України.

Експертом ТОВ «Ленінградська експертна служба «Ленєксп» проведений огляд автомобіля, який склав Акт огляду №543-АТЭ/ФЛ/2015.

Відповідно до п. 27.10. договору, при настанні страхових випадків за межами України та необхідності здійснення ремонту на місті страхового випадку, трудовитрати на відновлення відшкодовуються, виходячи з розцінок, що діють в Україні.

Сторонами погоджено, що згідно п.17.2 Договору розрахунок страхового відшкодування відбувається за умови відновлення застрахованого транспортного засобу на базі авторизованої СТО.

Згідно п. 27.10 Договору при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ. Кошторис складається страховиком на підставі рахунків СТО.

Маючи зафіксований в Акті огляду перелік пошкоджень, відповідачем було отримано рахунок №1022583 від 16.07.2015 від офіційного ділера автомобілів Land Rover в Україні ТОВ «Віннер-Автомотів» щодо вартості відновлення застрахованого автомобіля 484809,70 грн.

Після отримання 06.07.2015 від позивачки згоди на визначення розміру збитків (п.27.10 Договору), відповідач звернувся до аварійного комісара, який склав сертифікат, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 458646,51 грн.

Умовами Договору встановлені випадки визнання транспортного засобу таким, що зазнав «Повної загибелі».

Згідно п. 31.5 Договору страхування, повна загибель транспортного засобу - це випадок, коли: вартість відновлювального ремонту перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення Договору; або вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу. Тобто, при наявності хоча б однієї із умов, визначеної м. 31.5 Договору, транспортний засіб вважається таким, що зазнав «Повної загибелі».

Таким чином, згідно п. 31.5 Договору, транспортний засіб вважається таким що зазнав «Повної загибелі» в тому числі у разі якщо вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу.

При цьому, в п. 31.5 Договору зазначено, що Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Українсько-Польське підприємство «Автонлайн-Україна») або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/ пропозицій на ринку)).

Так, за результатами проведення онлайн-аукціону з продажу автомобілів, була визначена ціна у пошкодженому стані автомобіля Позивача, а саме 660 900,00 грн.

Також, згідно Звіту № 30/07 судового експерта ОСОБА_4 А. вартість залишків транспортного засобу Land Rover Evogue, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 666581,15 грн.

Таким чином, беручи до уваги вказані вище розрахунки та експертизи: 625 000 грн. (страхова сума) - 666 581,15 грн. (вартість залишків ТЗ) = - 41 581,15 грн.;

Отже, сума - 41 581,15 грн. є від`ємною та складає різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу.

Сума - 41 581,15 грн. (з позначкою мінус) менше ніж вартість відновлювального ремонту 313 379,25 грн.

Тому, враховуючи вказані розрахунки як за результатами проведення онлайн-аукціону з продажу автомобілів (660 900 грн.) так і за результатом судової експертизи Булейко О.А, (666 581 грн. 15 коп.) транспортний засіб Позивача вважається таким що зазнав «Повної загибелі».

У випадку «Повної загибелі ТЗ» страхове відшкодування розраховується згідно п. 27.8 Договору страхування.

Відповідно до п. 27.8.2 Договору, страхове відшкодування сплачується у розмірі страхової суми (з урахуванням умов п.27.23 Договору) за вирахуванням суми знецінення автомобіля за період страхування (розділ 13 та п, 31.7 Договору) та вартості залишків транспортного засобу, а також встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи.

Сума страхового відшкодування:

Св (страхове відшкодування) = 625 000 гри. (страхова сума) - 95 205,58 грн. (сума знецінення) - 666 581,15 грн. (вартість залишків ТЗ за судовою експертизою) - 62 500 грн. (франшиза) = - 199 286,73 грн. (з позначкою мінус).

Таким чином, сума страхового відшкодування, розрахована на підставі умов Договору страхування (мінус 199 286,73 грн.) с меншою нуля грн., а тому страхове відшкодування не може бути виплачено.

Позивачка заявивши при підписанні договору страхову суму та в подальшому її не збільшивши опинилася в становищі коли вказана нею страхова сума є меншою за вартість її автомобіля у пошкодженому стані.

Листом від 27.07.2015 було повідомлено ОСОБА_1 про те, що автомобіль визнається повністю загиблим, а також, що за даною подією страховиком прийнято рішення про недоцільність прийняття залишків ТЗ на свою користь, також повідомлено, що провівши розрахунок встановлено від`ємну суму страхового відшкодування, а також Страхувальнику надано для ознайомлення результатами проведеного онлайн-аукціону по визначенню залишкової вартості транспортного засобу компанії «Автоонлайн-Україна».

Наявність електронної переписки між представником відповідача та позивачкою жодним чином не підтверджує прийняття відповідачем рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо Висновку судової авто товарознавчої експертизи № 12116 від 28.08.2017, Харківського Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover Evoug» АН 2577 ІО складає 313 379 грн. 25 коп., то відповідач з цим висновком не погоджується, бо вважає, що дана експертиза була проведена з порушенням та не повинна прийматися судом до уваги.

Відповідно до ч.1 ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Відповідно до п. 3 Договору Вигодонабувачем за даним договором є ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно з позицією ВСУ право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо набувач не наділів позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

Той факт, що ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому порядку стягнуло з позивачки суму заборгованості за кредитним договором не є свідченням того, що існують підстави для пред`явлення позову саме позивачкою.

Щодо стягнення вартості надання адвокатом правових послуг відповідач вважає заявлені вимоги безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню, оскільки не доведені належними та допустимими доказами. Так договір про надання юридичних послуг від 11.09.2018 не містить посилання на реквізити або сторін судової справи; розрахунок вартості надання правових послуг, який долучила позивачка до позовної заяви не містить посилання на реквізити договору; не підтверджено оплату здійснених послуг (т.1 а.с. 104-111).

Ухвалою суду від 03.10.2018 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в режимі відео конференції (т.1 а.с.93-95).

У відповіді на відзив, що її надано суду 07.11.2018 представником позивачки ОСОБА_5 останній вважає аргументи, викладені у відзиві безпідставними, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Посилається на те, що рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.01.2018 було скасоване, а отже посилання на нього відповідача є безпідставним. Не погоджується з тим, що автомобіль «Land Rover Range Rover Evoquе», державний номерний знак НОМЕР_2 визнаний відповідачем таким, що зазнав повної загибелі, оскільки під час викрадення ТЗ зазнав чисельних пошкоджень, в тому числі було змінено ідентифікаційний номер. Отже позивачка, враховуючи вимоги Правил дорожного руху позбавлена можливості повноцінного користуватися правами власника ТЗ. Неможливо визначити залишкову вартість пошкодженого ТЗ, внаслідок того, що враховуючи дане пошкодження він не підлягає зняттю з обліку або перереєстрації. Разом з позовом до суду надано належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують надані адвокатом послуги з визначенням їх вартості, а отже твердження відповідача, що вказані витрати не доведені є безпідставними. Наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.1 а.с.246-249).

Ухвалою суду від 07.11.2018 закрите підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду (т.2 а.с.3-4).

26.11.2018 відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив в якому наполягає на тому, що висновки суду першої інстанції по справі № 236/2378/16-ц щодо застосування норм матеріального права, умов договору страхування судом апеляційної інстанції не скасовані та не визнані такими, що не відповідають обставинам справи. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування. Сторонами при підписанні Договору були передбачені конкретні випадки, коли ТЗ може бути визнаний таким, що зазнав «Повної загибелі», позивачка з цими умовами погодилася. У вланика ТЗ «Land Rover Range Rover Evoquе», державний номерний знак НОМЕР_2 наявний страховий сертифікат «Зелена карта», що виданий СГ «ТАС», чинний станом на 19.11.2018, що підтверджує той факт, що власник пошкодженого ТЗ користується ним безперешкодно та перетинає кордон. Порядок розрахунку страхового відшкодування встановлений умовами Договору не залежить від можливості власника зняти ТЗ з обліку або перереєструвати його. Документи, які долучені до матеріалів справи не підтверджують судові витрати та не відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України (том 2 а.с. 13-14).

Ухвалою суду від 29.11.2018 розгляд справи відкладено, зобов`язано третю особу АТ «Укрсоцбанк» висловити свою позицію щодо заявлених позовних вимог (том 2 а.с.18-20).

18.12.2018 до суду надійшли пояснення щодо позову представника третьої особи АТ «Укрсоцбанк» Дегтярьова Є.В., в якому останній посилається на те, що 04.03.2014 між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №235АІ01 на купівлю автотранспортного засобу на суму 312500 грн. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо своєчасної оплати кредиту, процентів за користування кредитом не виконала, тому станом на 06.11.2017 мала заборгованість в сумі 152171,58 грн. за кредитом, 4659,58 грн. за відсотками, інфляційні витрати - 2724,67 грн. та 950,14 грн. Вважає, що страхове відшкодування повинно бути виплачено, але частково на користь Вигодонабувача, тобто Банку, в розмірі визначеному рішенням суду по справі №236/3467/17 (том 2 а.с.31-31).

Ухвалою суду від 12.06.2019 задоволено клопотання представника відповідача, по справі призначена судова автотоварознавча експертиза проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (том 2 а.с.75-77).

Після надходження до суду Висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 29.10.2019 (том 2 а.с.90-99), ухвалою суду від 11.11.2019 поновлено провадження по справі, призначений судовий розгляд (том 2 а.с.103-104).

У письмових поясненнях від 23.01.2020 представник відповідача зазначив, що враховуючи висновки судової автотоварознавчої експертизи від 29.10.2019, згідно яких вартість відновлювального ремонту «Land Rover Range Rover Evoquе», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 486686,63 грн., згідно з п. 31.5 Договору страхування ТЗ є таким, що зазнав «Повної загибелі», оскільки вартість відновлювального ремону перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладання договору та перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу. А тому підстави для виплати страхового відшкодування відсутні.

Позивачка ОСОБА_1 . 24.01.2020 у судовому засіданні просила розглядати справу без участі її представника ОСОБА_5 , на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити позов. Пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві позивачка надала суду у попередніх судових засіданнях.

Представник позивачки адвокат Горелик Є.Б. у судове засідання не прибув, у попередніх засіданнях підтримав позицію позивачки, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 . надала заяву про розгляд справи 24.01.2020 без її участі, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у позові відмовити з підстав зазначених у відзові.

Представник третьої особи Дегтярьов Є ОСОБА_6 В. надав заяву про розгляд справи без його участі її участі (том 2 а.с.112).

Заслухавши пояснення позивачки, представників позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК).

Судом встановлено, що 13.02.2014 позивачка ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу №69/1/ЛР придбала у ТОВ «Алекс Преміум» автомобіль марки Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 625000 грн. (т.1 а.с.137-138).

04.03.2014 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений договір кредиту №235АІ01 на суму 312500 грн. з кінцевим терміном повернення до 04.03.2019 року. Згідно п. 1.2. даного договору кредит надається позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, червоного кольору, згідно з договором купівлі-продажу №69/1/ЛР від 13.02.2014, укладеним з ТОВ «Алекс Преміум» (т.1 а.с.20). Заставна вартість транспортного засобу визначена в розмірі 625000,00 грн. (п.1.3.1., т. 1 а.с.20).

24.02.2014 між сторонами по справі укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №№ 97/14-Тз/Дн, відповідно до умов якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , строком на п`ять років, визначена страхова сума 625000 грн., територія страхування Україна, Росія, франшиза: викрадення та повна загибель - 62500 грн., збитки внаслідок ДТП та інших подій 0 (далі Договір страхування) (т.1 а.с.8-15).

Відповідно до п. 3 Договору страхування Вигодонабувачем за даним договором є ПАТ «Укрсоцбанк» (т.1 а.с.8).

Розділом 22 Договору страхування передбачено перелік страхових випадків, де зазначено, що Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 22.2 Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості.

Відповідно до п.22.2. Договору страхування до страхових ризиків відносяться:

22.2.1. «Викрадення» - незаконне заволодіння ТЗ шляхом крадіжки, грабежу, розбою під час його знаходження в будь-якому місці, в будь-який час;

22.2.2. «Збитки внаслідок ДТП» - будь яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП;

22.2.3 «Збитки внаслідок інших подій» - викрадення окремих складових частин ТЗ чи додаткового обладнання, а також пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання, внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених КК України…

Згідно п. 25.1.3 Договору страхування в разі настання події, передбаченої у п. 22.2 страхувальник зобов`язаний письмово повідомити протягом трьох робочіх днів з моменту настання події страховика обо його представника (т.1 а.с.10).

Відповідно до п. 24.1.2, 24.1.3 Договору страхування страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення в подальшому всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування. При настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 27 договору (т.1 а.с.9).

Згідно з п. 27.4 виплата за ризиком «Викрадення» здійснюється лише за умови порушення кримінальної справи згідно чинного законодавства не раніше, чим через два місяці після отримання необхідних документів згідно розділу 26 Договору (т.1 а.с.11).

Страхове відшкодування за ризиком «Викрадення» виплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням п. 27.23) за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 13 та п. 31.7) та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи (п. 27.5).

Згідно п. 27.6 Договору страхування обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування за ризиком «Викрадення» є укладення між Страховиком та Страхувальником угоди, відповідно до якої Страхувальник зобов`язується, у разі, якщо викрадений ТЗ буде пізніше знайдено, передати право власності на нього Страховику або його представнику (оформити абандон).

За письмовою заявою страхувальника та зі згоди страховика, після того як викрадений ТЗ буде знайдено, ТЗ повертається страхувальнику за умови повернення страховику виплаченого страхового відшкодування. У цьому випадку страхувальнику на підставі його заяви відшкодовуються збитки, пов`язані з відновленням пошкоджень, завданих ТЗ при викраденні (п. 2.27).

Як встановлено судом 29.11.2014 у період часу з 03-00год. по 11-00 год. невстановлена особа, знаходячись на адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрала автомобіль марки Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням СУ УМВС Росії по Виборгському району м. Санкт-Петербурга про порушення кримінального провадження № 306509 від 31.12.2014 за ч. 4 ст. 158 КК РФ (т.1 а.с. 39,40).

03.12.2014 позивачка надала відповідачу заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором страхування (т.1 а.с.135).

Згідно з інформацією, що міститься в листі СУ УМВС Росії по Виборгському району м. Санкт-Петербурга від 02.04.2015, скерованого відповідачеві, автомобіль було відшукано 18.12.2014 року зі зміненим ідентифікаційним номером (т.1 а.с.171).

Згідно постанов слідчого СУ УМВС Росії по Виборгському району м. Санкт-Петербурга від 06.04.2015 року про визнання речовим доказом та повернення речового доказу автомобіль марки Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 після проведення експертизи (12.03.2015) повернуто представнику позивачки - ОСОБА_3 (т.1 а.с. 41-42).

За заявою ОСОБА_3 , з метою виявлення дефектів, судовим експертом-техніком ТОВ «Ленінградська експертна служба «Ленєксп» Байковим А.В. 11.02.2015 проведено огляд автомобіль марки Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснено фотофіксацію виявлених пошкоджень, зафіксовано в Акті огляду №543-АТЭ/ФЛ/2015 (т.1 а.с. 139-170).

Відповідно до п. 27.10. Договору страхування, при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п. 27.11. Договору). В окремих випадках, за згодою Страховика та Страхувальника (Вигодонабувача), розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром). При настанні страхових випадків за межами України та необхідності здійснення ремонту на місті страхового випадку, трудовитрати на відновлення відшкодовуються, виходячи з розцінок, що діють в Україні.

На підставі Акту огляду №543-АТЭ/ФЛ/2015 №543 офіційним імпортером (дилером) автомобілів марки Land Rover - ТОВ «Віннер Автомотів» було визначено вартість відновлення пошкодженого автомобіля та видано рахунок №10225583 від 16.07.2015 відповідно до якого вартість відновлення транспортного засобу становить 484809,70 грн. (т.1 а.с. 172).

06.07.2015 ОСОБА_1 надала письмову згоду відповідачеві на визначення розміру збитків шляхом проведення його розрахунку безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) (т.1 а.с.174).

Аварійним комісаром ОСОБА_7 08.07.2015 складено аварійний сертифікат, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 458646,51 грн. (т.1 а.с.176-185).

Листом від 27.07.2015 відповідач відмовив позивачці у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 31.5 договору страхування у зв`язку з повною загибеллю ТЗ. При цьому ОСОБА_1 повідомлено про те, що пунктом 27.8 Договору встановлено, що при повній загибелі транспортного засобу Страхувальник має право звернутися до Страховика з заявою про відмову від своїх прав на застрахований транспортний засіб на користь Страховика з метою отримання страхового відшкодування в повному обсязі. Страховик в кожному конкретному випадку залишає на власний розгляд питання про прийняття відмови Страхувальника від застрахованого транспортного засобу. Проінформовано, що за даною подією страховиком прийняте рішення про недоцільність прийняття залишків транспортного засобу на свою користь, у зв`язку з чим розмір страхового відшкодування, з врахуванням п. 27.8.Договору, визначатиметься наступним чином:

625 000 гри. (страхова сума) - 95 205,48 грн. (сума знецінення) - 660 900,00 грн. грн. (вартість залишків ТЗ за результатами проведення онлайн-аукціону з продажу автомобілів ) - 62 500 грн. (франшиза) = - 193 605,48 грн. (з позначкою мінус).

У зв`язку з тим, що сума страхового відшкодування менше 0, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування (т.1 а.с.192).

Отже, судом встановлено, що між сторонами 24.02.2014 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 97/14-Тз/Дн, відповідно до умов якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, умови якого сторонами не оспорюються, підписи у договорі також не оспорюється.

29.11.2014 настала страхова подія, передбачена п. 22.2 Договору страхування за страховим ризиком «Викрадення», про що позивачка своєчасно повідомила відповідача (т.1 а.с.135). Жодних інших дій, передбачених Договором страхування, а саме: передання комплектів ключів до замку запалювання, ключа механічного протиугінного пристрою, документв, які надають право на управління транспортним засобом (що передбачено п. 25.11), оформлення абандону (що передбачено п. 27.6) позивачкою не вчинялося.

Страхове відшкодування ОСОБА_1 за ризиком «Викрадення» не було виплачено. Автомобіль було відшукано 18.12.2014 , що підтверджується інформацією СУ УМВС Росії по Виборгському району м. Санкт-Петербурга (т.1 а.с.171). З часу викрадення (29.11.2014) до часу коли автомобіль відшукано (18.12.2014) не слинув час передбачений п. 27.4 Договору страхування на виплату за ризиком «Викрадення».

Суд вважає, що оскільки автотранспортний засіб було знайдено, але при викраденні йому були завдані пошкодження, які зафіксовані в Акті огляду №543-АТЭ/ФЛ/2015 (т.1 а.с. 139-170), то відповідно до умов Договору страхування настала страхова подія, передбачена п. 22.2.3 Договору страхування за страховим ризиком «Збитки внаслідок інших подій» - викрадення окремих складових частин ТЗ чи додаткового обладнання, а також пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання, внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених КК України.

Проте, відповідач відмовив позивачці у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 31.5 Договору страхування на підставі того, що транспортний засіб визнаний таким, що зазнав «Повної загибелі» у зв`язку з тим, що сума страхового відшкодування менше 0.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визичені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності з вимогами ст. ст. 509, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

При укладанні Договору страхування сторони погодили зокрема умови п. 31.5.

Згідно п. 31.5 Договору страхування повна загибель транспортного засобу - це випадок, коли вартість відновлення пошкодженого ТЗ:

- перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення Договору, або

- перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків ТЗ. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Українсько-Польське підприємство «Автонлайн-Україна») або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/ пропозицій на ринку)).

Тобто, сторони Договору страхування погодили, що при наявності або першого або другого випадку, пошкоджений транспортний засіб вважається таким що зазнав «Повної загибелі».

На момент укладення Договору страхування вартість автомобіля марки Land Rover Range Rover Evoque, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 склала 625000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу №69/1/ЛР від 13.02.2014, укладеним між позивачкою ОСОБА_1 та ТОВ «Алекс Преміум» (т.1 а.с.137-138). Отже згідно п. 31.5 Договору страхування щоб пошкоджений транспортний засіб не вважався таким що зазнав «Повної загибелі», вартість його відновлення не повинна перевищувати 437500 грн. (70% від його вартості на момент укладення Договору) або перевищувати різницю між страховою сумою та вартістю залишків ТЗ.

Щодо вартості відновлення пошкодженого транспортного засобу, суд зазначає, що сторонами надані наступні докази з цього приводу:

-позивачем наданий Висновок судової автотоварознавчої експертизи зроблений Харківським НДІСЕ ім. Бокаріуса №12116 від 28.08.2017 (в рамках цивільної справи №236/2378/16-ц), у якому визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover Range Rover Evoquе», державний номерний знак НОМЕР_2 станом на момент проведення огляду (17.03.2017) в розмірі 313379,25 грн. (т.1 а.с. 43-54);

-відповідачем надані :

-аварійний сертифікат, складений 08.07.2015 аварійним комісаром (згідно з вимогами п. 27.10 Договору страхування), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 458646,51 грн. (т.1 а.с.176-177);

-рахунок №10225583 від 16.07.2015 року (згідно з вимогами п. 27.10 Договору страхування) офіційного імпортера (дилера) автомобілів марки Land Rover ТОВ «Віннер Автомотів», відповідно до якого вартість відновлення транспортного засобу становить 484809,70 грн. (т.1 а.с. 172).

-висновок експерта з автотоварознавчого дослідження №30/10 від 30.10.2018, відповідно доя якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ на дату оцінки 08.07.2015 становить 458532,18 грн. (т.1 а.с. 215-239).

Пунктом 27.12 Договору страхування передбачено, що у випадку виникнення суперечок між сторонами про причини та розмір збитку (витрат на відновлення ТЗ) кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи.

Враховуючи, що у наданому позивачкою Висновку судової автотоварознавчої експертизи №12116 від 28.08.2017 визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на момент проведення огляду, тобто на 17.03.2017, а не на час проведення огляду після настання страхового випадку, суд не сприймає цей доказ як належний.

Так як у сторін по справі виник спір щодо визначення дійсної вартості відновлюваного ремонту автомобіля, судом задоволено клопотання представника відповідача, ухвалою суду від 12.06.2019 по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу (том 2 а.с.75-77).

Київським НДІСЕ надано Висновок судової автотоварознавчої експертизи №12116 від 28.08.2017 де визначено, що вартість відновлювального ремонту на 20.02.2015 автомобіля «Land Rover Range Rover Evoquе», державний номерний знак НОМЕР_2 на підставі Акту огляду №543-АТЭ/ФЛ/2015 складає 486868,63 грн. (том 2 а.с. 91-98).

Таким чином, суд враховує вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу у розмірі 486868,63 грн., яка перевищує 70% від його вартості на момент укладення Договору страхування, а тому пошкоджений транспортний засіб «Land Rover Range Rover Evoquе», державний номерний знак НОМЕР_2 , за умовами Договору страхування (п. 31.5 ) вважається таким що зазнав «Повної загибелі».

При повній загибелі ТЗ (п. 31.5) Страхувальник має право звернутися до Страховика з заявою про відмову від своїх прав на застрахований ТЗ на користь Страховика з метою отримання страхового відшкодування в повному обсязі. Страховик в кожному конкретному випадку залишає на власний розгляд вирішення питання про прийняття відмови Страхувальника від застрахованого ТЗ (п. 27.8).

Згідно п. 27.8.2 Договору страхування у випадку відмови Страховика задовольнити заяву Страхувальника про відмову від прав на застрахований ТЗ при повній загибелі (відсутності такої заяви та /або відмови Страхувальника від передачі права власності на пошкоджений ТЗ Страховику) страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п. 27.23. Договору) за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 31.7 Договору), вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-України» або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку)).

Так, за результатами проведення онлайн-аукціону з продажу автомобілів, була визначена ціна у пошкодженому стані автомобіля позивачки, а саме 660 900,00 грн. (том 1, а с. 186-190).

Згідно висновку № 30/07 від 30.10.2017 судового експерта Булейко О.А., ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Land Rover Evogue, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час дослідження складає - 666 581,15 грн. (т.1 а.с. 193-205).

Суд погоджується з розрахунком страхового відшкодування, наданим відповідачем, який виглядає таким чином (том 1 а.с.107):

Св (страхове відшкодування) = страхова сума - сума знецінення згідно п. 31.7 - вартість залишків ТЗ за результатами проведення онлайн-аукціону з продажу автомобілів або згідно експертного висновку - франшиза згідно п. 12.1. Договору.

Св (страхове відшкодування) = 625 000 гри. (страхова сума) - 95 205,58 грн. (сума знецінення) - 666 581,15 грн. (вартість залишків ТЗ згідно Висновку № 30/07 від 30.10.2017 року) - 62 500 грн. (франшиза згідно п. 12.1. Договору) = - 199 286,73 грн. (з позначкою мінус).

Св (страхове відшкодування) = 625 000 гри. (страхова сума) - 95 205,58 грн. (сума знецінення) - 660 900,00 грн. грн. (вартість залишків ТЗ за результатами проведення онлайн-аукціону з продажу автомобілів) - 62 500 грн. (франшиза згідно п. 12.1. Договору) = - 193 605,48 грн. (з позначкою мінус).

Таким чином, сума страхового відшкодування, розрахована на підставі умов укладеного Договору страхування с меншою нуля грн.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не виплатило страхове відшкодування ОСОБА_1 , згідно з умовами укладеного Договору страхування, оскільки пошкоджений транспортний засіб «Land Rover Range Rover Evoquе», державний номерний знак НОМЕР_2 , за умовами Договору страхування (п. 31.5) вважається таким що зазнав «Повної загибелі», розмір страхового відшкодування, з врахуванням п. 27.8.2 Договору страхування менше 0.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Щодо посилання представника позивача на ті обставини, що в «електронній переписці з відповідачем, щодо позасудового врегулювання спірної ситуації, останнім визнавалися позовні вимоги, про що свідчать копії листів електронного листування…» (т.1 а.с. 3) суд зазначає, що зазначені обставини не підтверджені позивачкою належнми та допустими доказами. В той час, як листом від 27.07.2016 року позивачці було повідомлено про причини відмови у виплаті страхового відшкодування (т.1 а.с. 192).

Виходячи з викладеного, суд погоджується з запереченнями відповідача проти позову і вважає правильним відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та недоведеністю.

При цьому суд не погоджується з думкою відповідача що ОСОБА_1 є неналежним позивачем з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Згідно ч. 4 статті 3 Закону України «Про страхування» страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього.

Згідно ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Як роз`яснено у п. 18 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України "Про страхування"). При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України "Про страхування", і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред`явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред`явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Відповідно до п. 3 Договору страхування Вигодонабувачем за даним договором є ПАТ «Укрсоцбанк» (третя особа).

Згідно п. 24.5 Договору страхування Вигодонабувач має право, з метою отримання страхового відшкодування, за своєю власною ініціативою вчиняти будь-які дії, які повинен чи має право вчиняти Страхувальник. При цьому вчинення таких дій Вигодонабувачем породжує такі ж самі правові наслідки, якби такі дії вчинені Страхувальником. Користування Вигодонабувачем таким правом не звільняє Страхувальника від його зобов`язань за цим договором.

Як встановлено судом ПАТ «Укрсоцбанк» із самостійними позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Арсенал Страхування" до суду не звертався.

Проте, звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.03.2014 року №235АІ01. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 19.04.2018 року по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа №236/3467/17), позовні вимоги банку задоволені частково, з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку суму заборгованості в розмірі 156831,16 грн. (т.1 а.с.33-37).

У письмових поясненнях щодо позову представник третьої особи АТ «Укрсоцбанк» Дегтярьов Є.В. зазначив, що страхове відшкодування повинно бути виплачено, але частково на користь Вигодонабувача, тобто Банку, в розмірі визначеному рішенням суду по справі № 236/3467/17 (том 2 а.с.31-31).

Отже враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не позбавлена права на пред`явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Проте, згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Враховуючи, що позивачці відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі, витрати на професійну правничу допомогу їй не відшкодовуються.

Позивача, як споживача, звільнено від сплати судового збору, тому згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 133, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Арсенал Страхування", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк», про захист прав споживачів та стягнення суми страхового відшкодування - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Донецький апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 30.01.2020.

Суддя