Справа № 219/2899/20
Провадження № 2/219/1823/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08. 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
у складі судді Хомченко Л.І.,
секретаря Гаврилюк К.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та припинення стягнення аліментів
ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , який в подальшому уточнила, в якому просить ухвалити рішення про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від заробітку ( доходу), щомісячно, які стягуються за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі № 219/4672/17 від 21.08.2017 року, та просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину, щодо якої рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2019 року визначено місце проживання разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина проживає з батьком, , знаходиться на повному його утриманні, а відповідач жодним чином не утримує дитину.
Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.04.2020р. позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 12.05.2020 р.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.05.2020р. за наслідками підготовчого судового засідання справа призначена до судового розгляду по суті.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились.
Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи .
Відповідач в судове засідання не з`явилася, правом надання відзиву на позов та доказів на його підтвердження не скористалася, тому справу розглянуто у заочному порядку на підставі доказів, наданих позивачем.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який рішенням Артемівського міськрайонного суду від 23.08.2017 р. було розірвано .
Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина- дочка ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі № 219/4672/17 від 21.08.2017 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від заробітку ( доходу), щомісячно.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2019 року по цивільній справі № 219/11086/18 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі(ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК).

Частина 1статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст.197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до п. 17 Постанови №3Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273СК України має на меті скасування їх присудження.

Аналіз фактичних обставин справі і зібраних у справі доказів свідчить про те, що малолітня дочка сторін як за рішенням суду так і фактично проживає разом зі своїм батьком - позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . .

Доказів тому, що кошти, які стягуються з позивача на користь відповідачки за судовим рішенням від 21 серпня 2017 року використовуються в інтересах дитини сторін, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів щодо участі матері в утримання дитини.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Зважаючи на те, що з листопада 2017 року дитина фактично проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, вказані обставини, з врахуванням загальних принципів регулювання сімейних відносин, способів захисту сімейних прав, на думку суду, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197, ст.181 СК України дають підстави для звільнення батька від сплати аліментів і для стягнення таких аліментів з матері дитини.

На думку суду, звільнення батька, з яким проживає дитина, від обов`язку сплачувати аліменти на утримання цієї дитини на користь матері, відповідає інтересам дитини.

Згідно ч. 4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 ПВСУ від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що малолітня дочка ОСОБА_4 фактично проживає з позивачем, який несе витрати на її утримання, та окрім цього сплачує на користь відповідачки аліменти за рішенням суду, суд приходить до висновку, що відпали підстави для стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, а тому суд вважає за необхідне припинити стягнення з позивача аліментів на утримання дитини.

З урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4,5,6,12,13,77-81,258-259,263-265,273 ЦПК України, ст.ст.190-201 Сімейного Кодексу України , суд, -

Керуючись ст.ст. 4,5,6, 12,13, 77-81, 258-259, 263-265, 273, ЦПК України, ст.ст.190-201 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину- задовольнити.

Припинити з 27.03.2020 року стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі № 219/4672/17 від 21.08.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Артемівським МВ ГУМВС України в Донецькій області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , починаючи з 27.03.2020 року до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Відкликати з Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області по справі 219/4672/17 від 21.08.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з часу його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянута судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І.Хомченко

Суддя Л.І.Хомченко