справа № 566/712/19
провадження №2/566/70/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2020 року с.м.т. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.,
при секретарі судового засідання Драган Л.М.,
розглянувши в заочному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Млинів Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 2 квітня 2013 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з початковою сумою в розмірі 300 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 % на рік.
- 190,00 грн. заборгованість за кредитом;
- 3066,69 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);
- 1445,22 грн. штраф (процентна складова).
Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути борг в судовому порядку.
В судове засідання представник позивача не з`явився. Натомість, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, в якій вказав, що в разі неявки відповідача, АТ КБ "ПриватБанк" не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення у справі. ( а.с. 6)
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики.
Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем ОСОБА_1 02.04.2013 року кредитного договору № б/н, за яким банк взяв на себе зобов`язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300,00 грн., зі сплатою відсотків за його користування, що підтверджується документально.
В подальшому ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами у різних сумах, пролонгуючи даний договір.
Отже, як видно з наявного у справі кредитного договору, який складається з Анкети позичальника, "Умов і правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку", а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов`язання виконав, встановивши ОСОБА_1 кредитний ліміт на кредитній картці, про що свідчить рух коштів по рахунку. ( а.с. )
- 190,00 грн. заборгованість за кредитом;
- 3066,69 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);
- 1445,22 грн. штраф (процентна складова).
Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунками.(а.с. )
Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Зазначена у розрахунку в розмірі 2.5 % на місяць (30 % на рік) ставка, а також її підвищення з 01.09.2014 року до 2,9 % (34,80 % на рік), а з 01.04.2015 року до 3,6 % на місяць (43,20 % на рік), узгоджується з п. 1.1.3.2.4. Умов і правил надання банківських послуг та витягом з тарифів обслуговування кредитних карт, на які погодилась позичальник ОСОБА_1 , так як вона продовжувала знімати кредитні кошти після підвищення відсоткової ставки, а отже, нарахована заборгованість є обгрунтованою.
Разом з тим, відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому в даному випадку з відповідача на користь банку підлягає стягненню лише один з із заявлених до стягнення видів неустойки - штраф (процентна складова) в сумі 1445,22 грн.. В задоволенні вимоги про стягнення пені в сумі 3066,69 грн., слід відмовити.
Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок ОСОБА_1 по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження частково.
- 190,00 грн заборгованість за кредитом;
- 1445,22 грн. - штраф ( процентна складова).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265, 280 ЦПК України,-
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення також може бути оскарженно до судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
СУДДЯ: