Справа № 643/6850/17
Провадження № 2/643/121/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретарів Горборукової М.О., Постульги О.Г., Леонтьєвої І.І.

представника позивача адвоката Юденкової А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про зміну договору найму внаслідок смерті колишнього наймача житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

26.05.2017 позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просила зобов`язати Харківську міську раду укласти з нею договір найму на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 47,75 кв.м, та визнати її наймачем зазначеної квартири.

18.02.2018. позивач звернулася до суду з доповненою позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просила зобов`язати Харківську міську раду укласти з нею договір найму квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м, та визнати її наймачем зазначеної квартири. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що неприватизована квартира АДРЕСА_1 була виділена батькові її вітчима ОСОБА_3 в 1972 році на склад сім`ї з 5 осіб на підставі рішення Московського РВК м. Харкова від 02 лютого 1972 року, а саме: дружину ОСОБА_4 ; сина ОСОБА_5 ; сина ОСОБА_6 , сина ОСОБА_7 (вітчима позивача). ІНФОРМАЦІЯ_1 наймач ОСОБА_3 помер. У зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_3 за раніше укладеним договором найму, наймачем була визнана ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в зазначеній квартирі була зареєстрована мати позивача ОСОБА_8 після одруження з ОСОБА_7 , який став позивачу вітчимом. Позивач також стала проживати в спірній квартирі разом з матір`ю з 1996 року, а після настання повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за вказаною адресою, постійно проживала і проживає в ній до теперішнього часу. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла наймач квартири ОСОБА_4 . Після її смерті ніхто із членів сім`ї не переоформив на себе особовий рахунок. 19 листопада 1975 року був знятий з реєстрації ОСОБА_5 . 29 березня 1995 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 був знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 помер вітчим позивача ОСОБА_7 , у зв`язку з чим його було знято з реєстраційного обліку за місцем проживання. ІНФОРМАЦІЯ_7 його мати, ОСОБА_9 , було знята з реєстраційного обліку за заявою. З 1996 року всі мешканці квартири проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, позивача визнавали членом сім`ї, вона і її мати була зареєстрована в цій квартирі. Із заявою про визнання її наймачем квартири, вона неодноразово зверталася до Харківської міської ради, управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства. Однак їй відмовляли по формальним підставам. Крім того, необхідно подати свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які юридично отримати неможливо, оскільки видаються лише родичам померлих.

В судовому засіданні представника позивача адвокат Юденкова А.В. підтримала позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. При цьому зазначила, що позивач нікому із осіб, яким була надана квартира, родичом не доводиться, зокрема ОСОБА_4 , на ім`я якої відкритий особовий рахунок. Надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що оскільки наймач квартири помер, після його смерті в спірній квартирі залишилася проживати позивачка, тому враховуючи тривалість проживання позивачки у зазначеній квартирі, користування позивача зазначеним приміщенням, оплату комунальних послуг, тому вважає, що є всі підстави для визнання позивача ОСОБА_10 наймачем даного житлового приміщення та зміни договору найму на вказану квартиру.

Відповідач Харківська міська рада надала суду відзив на позов, в якому в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що житловий будинок було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та він відображається на балансі КП «Жилкомсервіс». Позивачем не зазначено в позовній заяві жодного згадування про наявність документів, які надають право на вселення в житлове приміщення. Укладання договорів та відкриття особових рахунків не входить до компетенції сільських, селищних, міських рад. КП «Жилкомсервіс» (районні дільниці) відкривають особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.66-69).

Третя особа КП «Жилкомсервіс» про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, пояснення не надала.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Згідно з твердженнями позивача квартира АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_3 в 1972 році на склад сім`ї з 5 осіб на підставі рішення Московського РВК м. Харкова від 02 лютого 1972 року, а саме: дружину ОСОБА_4 ; сина ОСОБА_5 ; сина ОСОБА_6 , сина ОСОБА_7 (вітчима позивача). ІНФОРМАЦІЯ_1 наймач ОСОБА_3 помер.

Згідно з копією рішенням виконавчого комітету Московської райради народних депутатів від 02 лютого 1982 р. Про відкриття особового рахунку на ім`я ОСОБА_4 , у зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_3 , особовий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_4 на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , на сім`ю три особи: ОСОБА_4 основний, ОСОБА_7 син, ОСОБА_6 син (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в зазначеній квартирі була зареєстрована мати позивача ОСОБА_9 після одруження з ОСОБА_7 , який став позивачу вітчимом.

Однак належних доказів на підтвердження зазначених фактів позивачем суду не надано.

Відповідно до копій довідок з місця проживання про склад сім`ї та прописку №810 від 18.04.2017 року та №1022 від 25.02.2018 року, які містяться в матеріалах справи, квартира за адресою: АДРЕСА_3 не приватизована та складається з 1 кімнати.

В квартирі на час розгляду справи зареєстрована: позивач ОСОБА_11 з 05.05.1999 р., особовий рахунок відкритий на гр. ОСОБА_4 (а.с.7, 54).

Однак, відповідно до технічного паспорту від 28.06.2013 року, спірна квартира розташована на 1 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 4 кімнат житловою площею 46,1 кв.м (а.с.5-6).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч.1 ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Крім того, відповідно до ст. 65 ЖК України, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Питання про те, хто належить до членів сім`ї власника (наймача) жилого приміщення, регулюється частиною другою статті 64 ЖК України. До категорії членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, визначаючи коло членів сім`ї наймача, вказана норма житлового законодавства України поділяє їх на дві групи: одні з них «належать» до членів сім`ї наймача, інші - «можуть бути визнані» такими.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, слід з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини 1, 2 статті 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, слід з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

За змістом статті 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім`ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

За змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї у згоді на зміну договору.

Будь-яких договорів під час вселення позивача до вищезазначеної квартири щодо піднайму або тимчасовості їх проживання не укладалось.

Згідно з ч.1 ст. 104 ЖК України, член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладання з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді окремого ізольованого житлового приміщення.

Матеріали справи свідчать про те, що спірною є ізольована неприватизована чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Однак згідно з вищезазначеними копіями довідок з місця проживання про склад сім`ї та прописку, зазначена квартира складається з однієї кімнати.

Згідно з копією листа управління обліку та розподілу житлової площі від 13.05.2015, яка міститься в матеріалах справи, для вирішення питання про визнання позивача наймачем спірної квартири пропонувалося надати: копію свідоцтва про народження ОСОБА_11 ; копію свідоцтва про одруження ОСОБА_12 (для підтвердження факту, що вона є невісткою померлого наймача), копії свідоцтв про смерть ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 (а.с.58).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження факту, що в 1999 р. позивач була зареєстрована в спірній квартирі як член сім`ї, остання надає копії довідок з місця проживання за ф.А та ф.Б.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, позивач не надала суду належних доказів на підтвердження смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_11 на підтвердження факту, що ОСОБА_9 є її мамою.

Відповідно до п. 3.1.18 Положення про управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання», Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради розглядає питання щодо укладання та переоформлювання договорів найму житлових приміщень у будинках, що належать до комунальної власності, а також в будинках відомчого житлового фонду в зв`язку зі зміною їх статусу.

Питання, пов`язані з обліком та розподілом ізольованих житлових приміщень, у тому числі з частковими комунальними зручностями, вирішуються Харківською міською радою та її виконавчим комітетом відповідно до діючого законодавства.

Зважаючи на те, що квартира не приватизована і знаходиться в комунальній власності територіальної громади, то управління житловим фондом відповідно до ст. 18 ЖК України здійснюється Харківською міською радою через свої виконавчі органи, а саме: Департамент житлового господарства Харківської міської ради, який не є юридичною особою, а тому укласти договір найму житлового найму має саме Харківська міська рада.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» саме Департамент житлового господарства Харківської міської ради збирає та готує документи на ім`я Харківського міського голови про зміну умов договору найму житлового приміщення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про зміну договору найму внаслідок смерті колишнього наймача житлового приміщення відмовити за їх недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 268, п. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про зміну договору найму внаслідок смерті колишнього наймача житлового приміщення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення та закінчення терміну дії карантину шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Харченко А.М.