ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1662/20 Справа № 203/4743/15-ц Головуючий у першій інстанції: Казак С. Ю. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

10 серпня 2015 року АТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01.06.2007 року між АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір кредиту №21/144, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 95500,00 доларів США зі сплатою 12,75% річних та кінцевим терміном повернення до 31.05.2017 року. Відповідно до додаткової угоди №1 від 03.07.2009 року були внесені зміни до кредитного договору та погоджено надання позичальнику додаткового кредиту в розмірі 4594,20 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом починаючи з 20.10.2008 року на рівні 15% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 31.05.2022 року включно. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором 01.06.2007 року банком було укладено договори поруки з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . Також з останніми було укладено договори про внесення змін до договорів поруки, в зв`язку із внесенням змін до кредитного договору. ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 17.04.2015 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 167225,88 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 3586302,88 грн., а саме: 51120,20 дол. США, що еквівалентно 1096318,70 грн. - строкова заборгованість за кредитом; 35459,00 дол. США, що еквівалентно 760446,36 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість за відсотками - 54673,92 дол. США, що еквівалентно 1172529,08 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 9635,88 дол. США, що еквівалентно 206649,76 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках - 16336,87 дол. США, що еквівалентно 350358,18 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів вказану заборгованість в загальному розмірі 3586302,88 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто на користь АТ «Укрсоцбанк» в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №21/144 від 01 червня 2007 року, яка виникла станом на 17 квітня 2015 року, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 86579,20 доларів США, що еквівалентно 1856765,06 грн., з них 51120,20 доларів США, що еквівалентно 1096318,70 грн. - строкова заборгованість за кредитом; 35459,00 доларів США, що еквівалентно 760446,36 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; прострочену заборгованість за відсотками в сумі 54673,92 долари США, що в еквівалентно 1172529,08 грн.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 206649,76 грн.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках в сумі 350358,18 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором, якою обмежується стягнення з відповідачів на користь АТ «Укрсоцбанк» становить: заборгованість за кредитом в сумі 86579,20 доларів США, що в еквіваленті становить 1856765,06 грн., прострочену заборгованість за відсотками в сумі 54673,92 долари США, що в еквіваленті становить 1172529,08 грн.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 206649,76 грн.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках в сумі 350358,18 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь АТ «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 3654,00 грн. - по 730,80 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення з нього заборгованості та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 у повному обсязі; в іншій частині рішення місцевого суду апелянтом не оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними в справі доказами, що 01 червня 2007 року між АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір кредиту №21/144, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 95500,00 доларів США зі сплатою 12,75% річних та кінцевим терміном повернення до 31.05.2017 року (а.с. 10-11 т.1).

Згідно п. 3.3.8 вказаного кредитного договору, позичальник зобов"язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього договору.

Позичальник зобов"язаний достроково повернути кредит, погасити нараховані відсотки та сплатити можливі штрафні санкції у випадках визначених, зокрема, п. 4.5 цього договору (п. 3.3.9 кредитного договору).

Відповідно до пункту 4.5 договору кредиту №21/144 від 01.06.2007 року, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.8, 3.3.9 цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Факт виконання банком своїх зобов`язань щодо видачі кредитних коштів позичальнику підтверджено копією заяви на видачу готівки №144-11 від 01.06.2007 року (а.с. 21 т.1).

Також встановлено, що 01.06.2007 року між АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (кредитор), ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_1 поручився перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірах та у випадках, передбачених договором №21/144, укладеним між кредитором та позичальником 01.06.2007 року (а.с. 13 т.1).

Відповідно до пункту 4.3 зазначеного вище договору поруки, він набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Такі ж договори поруки були укладені 01 червня 2007 року з поручителями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №21/144 від 01.06.2007 року (а.с. 15, 17, 19 т.1).

03 липня 2009 року між АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору №21/14 від 01.06.2007 року, відповідно до якої сторони збільшили суму кредиту до 100094,20 дол. США, тобто на 4594,20 дол. США, які позичальник отримала 06 липня 2009 року, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №18-9 від 06.07.2009 року (а.с. 12, 22 т.1).

Зазначеною вище додатковою угодою №1 від 03.07.2009 року погоджено також пролонгацію кінцевого терміну користування кредитом 31.05.2022 року зі сплатою 15% річних починаючи з 20.10.2008 року (а.с. 12 т.1).

Згідно змісту додаткової угоди №1 від 03.07.2009 року, погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення, викладеному в самій додатковій угоді щомісячними платежами до 15 числа кожного місяця з останнім платежем 31.05.2022 року.

Між банком та кожним з поручителів 03.07.2009 року було укладено договори №1 про внесення змін до відповідних договорів поруки від 01.06.2007 року, якими з поручителями погоджено зміни до основного (кредитного) договору, що погоджені зазначеною вище додатковою угодою №1 від 03.07.2009 року (а.с. 14, 16, 18, 20 т.1).

Згідно наданого банком розрахунку, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором від 01 червня 2007 року №21/144, станом на 17.04.2015 року, утворилась заборгованість в сумі 167225,88 доларів США, що еквівалентно 3586302,88 грн. , а саме: заборгованість за кредитом - 86579,20 доларів США, що еквівалентно 1856765,06 грн., у тому числі 51120,20 доларів США, що еквівалентно 1096318,70 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 35459 доларів США, що еквівалентно 760446,36 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість за відсотками в сумі 54673,92 долари США, що еквівалентно 1172529,08 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 9635,88 доларів США, що еквівалентно 206649,76 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках в сумі 16336,87 доларів США, що еквівалентно 350358,18 грн. (а.с. 6-9 т.1).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У статті 554 ЦК України встановлено, зокрема, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 статті).

У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі №6-1451цс16 зроблено висновок, що відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договорів поруки вбачається, що у них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до припинення всіх зобов`язань боржника за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частинні першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.

Згідно ч. 4 статті 559 ЦК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням.

Встановлено, що останній платіж на погашення кредитної заборгованості здійснено позичальником 14.10.2009 року на суму 267,81 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку позичальника (а.с. 8 т.1).

Відповідно до Графіку платежів, який погоджено в додатковій угоді №1 від 03.07.2009 року, наступний платіж на погашення кредиту позичальник була зобов`язана внести до 15 червня (включно) 2010 року в розмірі 601,00 дол. США (а.с. 12 т.1). В подальшому, позичальник зобов"язана була вносити по 601 дол. США до 15 числа кожного поступного місяця, а останній платіж - до 15 травня 2022 року у розмірі 636,20 дол. США.

Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги положення пункту 4.5 договору кредиту №21/144 від 01.06.2007 року; встановивши факт невиконання ОСОБА_2 умов пункту 3.3.8 вказаного кредитного договору щодо своєчасного та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, з урахуванням графіку періодичних платежів, - колегія дійшла висновку, що у період з 16 червня 2010 року по 16 серпня 2010 року включно (з урахуванням, що 15 серпня 2010 року було неробочим днем - неділя) сформувався період тривалістю 61 календарний день (згідно п. 4.5 кредитного договору - "протягом більше, ніж 60 календарних днів") невиконання позичальником обов"язків, визначених пунктами 3.3.8, 3.3.9 вказаного вище кредитного договору.

У зв"язку з наведеним, на підставі пункту 4.5 договору кредиту №21/144 від 01.06.2007 року, у позичальника виник обов"язок протягом одного робочого дня, тобто 17 серпня 2010 року, погасити кредит в повному обсязі, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). З цього дня (17 серпня 2010 року) строк користування кредитом вважається таким, що сплив (за умовами пункту 4.5 договору кредиту №21/144); строк виконання основного зобов"язання змінений на 17 серпня 2010 року.

З урахуванням встановленого, шестимісячний строк пред"явлення вимоги до поручителя закінчився 17 лютого 2011 року, порука ОСОБА_1 за договором поруки від 01.06.2007 року припинена з 18 лютого 2011 року.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що вперше письмову вимогу поручителю ОСОБА_1 від 30.06.2015 року №08.406-297/11994/16 банком направлено 03.07.2015 року, що підтверджується відбитком штемпеля поштового відділення на описі вкладення та поштовою квитанцією (а.с. 28 т.1); з даним позовом до суду банк звернувся 10.08.2015 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви (а.с. 1 т.1); враховуючи, що позивачем не надано суду інших доказів щодо пред"явлення вимог до поручителя ОСОБА_1 , - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором з апелянта, оскільки його порука припинена з 18.02.2011 року, тобто до пред"явлення кредитором першої вимоги до даного поручителя.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, що призвело до ухвалення неправильного рішення, яке підлягає скасуванню в оскаржуваній частині.

За положеннями ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано та у позові до вказаного відповідача відмовлено, оскаржуване рішення підлягає також скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 730,80 грн. При цьому, на користь апелянта ОСОБА_1 з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підлягає стягненню сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір в розмірі 5481 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. (а.с. 173 т.1).

За положеннями частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що згідно змісту апеляційної скарги, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року оскаржується лише в частині позовних вимог до апелянта ОСОБА_1 , тому суд апеляційної скарги справу в частині позовних вимог АТ«Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості не переглядає, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, часткового скасування рішення місцевого суду та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року в частині вирішення позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати та у скасованій частині ухвалили нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 5481 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді