_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/19/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.,

при секретарі - Грабовій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу за заявою подружжя (в порядку ч.3 ст. 234 ЦПК України), -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя та просять розірвати шлюб між ними. При цьому заявники посилаються на те, що сімейне життя у них не склалося, шлюбних відносин вони не підтримують з 02 червня 2015р., ведуть окреме господарство. У теперішній час сім`я існує лише формально. Крім того, заявники зазначили, що 10 грудня 2019 року між ними укладено нотаріальний договір про виховання та утримання дитини.

У судове засідання заявники не з`явились, повідомлялись, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що вимоги підтримують.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Судом встановлено, що 26 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2538.

Від даного шлюбу є малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №10276 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 09 жовтня 2014 року).

Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер.

Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також при умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

В матеріалах справи наявний Договір між батьками про виховання та утримання дитини, посвідчений 10 грудня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Образцовою Т.А., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно ч. 3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При таких обставинах суд вважає, що спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 76-80, 81, 211,241, 258, 263-265, 273, 293,354 ЦПК України, ст.ст.109,112,113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26листопада 2014 року між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), реєстрація шлюбу зроблена Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2538, розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу: чоловіка - «ОСОБА_5 », дружини - «ОСОБА_5 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.