Справа № 454/3919/18
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Адамович М. Я. ,
за участю секретаря Мандрик І.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,
В провадженні Сокальського районного суду перебувала дана справа.
Рішенням суду від 26.12.2019р. в задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.270 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін по справі.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням суду від 26.12.2019р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Витрат на правову допомогу з позивача на користь відповідача не стягнуто.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стороною відповідача надано суду договір від 28.12.2018р., замовлення №1 від 28.12.2018р., акт приймання-передачі №1 від 25.12.2019р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та квитанцію №1 від 25.12.2019р. квитанцію про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 4000грн.

Так, згідно акту прийому-передачі від 25.12.2019р., витрати на правову допомогу становлять: 500грн. з а усну консультацію 28.12.2018р. протягом 60хв.; 1500грн. за складання відзиву 28.12.2018р. протягом 60хв.; 2000грн. за опитування свідків та збір доказів 28.12.2018р. протягом 60хв.

Суд погоджується з вимогою відшкодування витрат на надання консультації.

Також, в матеріалах справи присутній відзив на позовну заяву, що підтверджує витрати на складання такого адвокатом, що підтверджує підставність понесення і цих витрат.

Разом з тим, суд не може погодитися з визначенням витрат на опитування свідків та збір доказів, оскільки стороною відповідача не зазначено жодного свідка у відзиві та не зазначено про допит таких. Також, до справи долучено лише копію постанови суду касаційної інстанції, яка не виготовлена з Єдиного державного реєстру судових рішень, а містить всі реквізити, необхідні для засвідчення копії судового рішення, що свідчить про те, що така була направлена судом ОСОБА_2 , який і надав таку адвокату.

Таким чином, витрати на опитування свідків та збирання доказів не підтверджені відповідачем та його представником і не є співмірними з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, як регламентовано частиною 4 ст.137 ЦПК України, а тому такі не підлягають стягненню з позивача.

За таких підстав, з позивача слід стягнути на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000грн., з яких: 500грн. витрат на усну консультацію та 1500грн. за складання відзиву на позов.

Решта заявлених стороною відповідач витрат не знайшли свого обгрунтування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України ,

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №454/3919/18 від 06.06.2019р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович