Справа № 361/2371/20
Провадження № 2/361/2276/20
У Х В А Л А

05 серпня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я.І., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

Ухвалою суду від 14.05.2020р. у даній справі відкрито провадження, визначено дату судового засідання у спрощеному провадженні 22.06.2020р., про що сторони повідомлені шляхом направлення на адресу реєстрації місць проживання копій ухвали про відкриття провадження.

Ухвала своєчасно внесена до єдиного реєстру судових рішень і безперешкодно могла бути відстежень за номером справи та провадження. Крім того інформація вчасно була розміщена на офіційному сайті і була у вільному необмеженому доступі, про що також було зазначено в ухвалі про відкриття провадження та на сайті суду.

В судове засідання, призначене на 22.06.2020р. позивач не з?явилась; заява про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання та про причини неявки до суду нею не подана.

Суд у зв?язку з першою неявкою позивача відклав судове засідання на 05.08.2020р., про що позивача повідомлено шляхом направлення на її адресу рекомендованим листом судової повістки.

Крім того, відповідачем вчасно подано відзив з доданими доказами (9.06.2020р.), з виконанням вимог про завчасне надіслання позивачці. У визначений строк для подання відповіді на відзив позивач такої відповіді не подала.

В судове засідання 05.08.2020р. позивач повторно не з?явилась. Станом на призначену годину початку судового засідання (11:30) і станом на 12:30 (початок судового засідання у зв`язку з оголошенням перерви з метою з,ясування можливого надходження заяв від позивача та її можливого запізнення до суду) позивач в судове засідання не з,явилась, заяву про розгляд справи без її участі до суду не подала, заяву про причини неявки та відкладення судового засідання не подала.

Позивач була повідомлена рекомендованим листом, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення під розписку 22.07.2020р. (а.с.36). Крім того, інформація про дати судових засідань своєчасно розміщувалась на офіційному сайті судової влади, і позивач мав можливість на отримання інформації з даного сайту.

Згідно ч.5 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки позивача без поважних причин або неповідомлення про причини неявки суд залишає позов без розгляду, крім випадків, коли ним подано заяву про розгляд справи у його відсутність і його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК суд залишає позов без розгляду у разі повторної неявки позивача та неподання ним заяви про розгляд справи у його відсутність. Такі ж правила застосовуються і до проведення підготовчого засідання.

Таким чином є повна сукупність обставин, наслідком яких є залишення позову без розгляду:

-позивач повідомлена належним чином і завчасно;

-неявка позивача є повторною (другою підряд після першої неявки 22.06.2020р.);

-позивач до судового засідання не повідомила про наявність у неї поважних причин неявки;

-позивач не подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Підстав для розгляду справи у відсутності позивача за правилами, встановленими ст.223 ЦПК України , - у зв`язку з відсутністю такої заяви позивача -нема.

Суд не вбачив підстав для відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою (повторною) позивачки, повідомленої належним чином, і не вбачає інших підстав для відкладення, передбачених в ст.223 ЦПК України.

Сам факт наявності в Україні певних карантинних адаптованих заходів у даному випадку не розглядається судом як поважна причина для неявки і як підстава для подальшого відкладення розгляду справи, тим більше враховуючи, що позивач проживає у місті Бровари на абсолютно незначній відстані від суду. Позивач не скористалась правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі, якщо неможливим або обтяжливим для неї є явка в судове засідання безпосередньо до суду.

Вже після проголошення у судовому засіданні короткого рішення, до канцелярії надійшла електронною поштою копія заяви позивачки про відкладення засідання у зв`язку з неможливістю її присутності у судовому засіданні через сімейні обставини.

Дана заява написана о 12:53:07, до суду надійшла о 13:01:21. Тому суд ухвалив рішення без її врахування - як такої, що не була подана до початку судового засідання і до видалення суду до нарадчої кімнати, і більш того вже після проголошення короткої ухвали та закриття судового засідання. Така процесуальна дія позивачки судом розцінюється як викривлене тлумачення позивачем свого права на подання заяви про відкладення і як недобросовісне використання процесуального права з метою створення ілюзії добросовісності після допущеного порушення. Така дія позивачем вчинена вже після того, як вона від відповідача дізналась про ухвалене судом рішення. Крім того, навіть і у випадку, якщо дійсно позивачка намагалась повідомити про неможливість з,явитись у судове засідання завчасно, то в заяві по-перше , не вказано конкретну поважну причину, і більш того знання про таку причину не позбавляло позивачку права і можливості подати вчасно заяву про розгляд справи у її відсутності. До того за змістом ч.1 ст.257 ЦПК України повторна неявка належним чином повідомленого позивача при відсутності його заяви про розгляд справи у його відсутності є достатньою підставою для залишення позову без розгляду.

Виходячи з аналізу норм ЦПК, що регулюють дані питання, з принципу диспозитивності і з вимоги щодо добросовісності сторін, позивач як ініціатор провадження повинен цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання і вживати заходи для того, щоб призначене судове засідання відбулось і не було зірване через його недобросовісні дії.

За встановленими у ст. ст. 12, 13 ЦПК України принципами змагальності та диспозитивності, - особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», а також в рішенні у справі Каракуця проти України зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд виходить з того, що позивач до суду не з?явилась повторно і це є недобросовісним користуванням своїми правами та свідомим нехтуванням процесуальними обов`язками, є проявом відсутності заінтересованості у розгляді справи. Позивач мала достатньо часу і мала всі передбачені процесуальним законодавством процесуальні можливості для здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків у разі, якби діяла добросовісно.

Неявка позивача в судові засідання є її волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає (від лат. Dispono - розпоряджатись) надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав). В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача за процесуальним змістом є його конклюдентною дією, в якій виявлена його воля на залишення позову без розгляду, що є правовим наслідком свідомого нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який ставиться у ситуацію невизначеності від таких дій позивача.

За змістом ч.1 ст.257 та ч.3 ст.223 ЦПК України - приписи даних норм процесуального закону є імперативними, тому при наявності сукупності підстав, зазначених у цих нормах (належне повідомлення позивача, повторність неявки (двічі підряд), не повідомлення про причини неявки, відсутність заяви про розгляд справи у відсутності позивача), суд зобов`язаний залишити позов без розгляду. Будь-яке інше рішення не відповідало б принципам диспозитивності, змагальності та рівності учасників цивільного процесу і надавало б стороні позивача суттєву і не передбачену процесуальним законом перевагу в правах. При цьому суд враховує, що відповідач в даній справі діяв виключно добросовісно. Також суд вважає, що залишення позову з цих підстав без розгляду не буде порушенням права позивача на доступ до суду, враховуючи, що залишення позову без розгляду не є перешкодою позивачу для звернення до суду за захистом своїх прав.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257, ч.5 ст.223 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів- залишити без розгляду..

Строк подання апеляційної скарги на ухвалу- 15 днів з дня оголошення. У разі, якщо ухвалу не було вручено в день її оголошення чи складення скарга має бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Броварський міськрайонний суд Київської області згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017р.

Відповідно п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними, і такими, що зумовлені обмеженнями впровадженими у зв?язку з карантином.

Повна ухвала складена 05.08.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова