Єдиний номер справи 478/918/20
Провадження 22-ц812/1258/20 Головуючий по 1 інстанції Сябренко І.П..
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Коломієць В.В., Шаманська Н.О.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі: представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2020р.

за позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Фермерське господарство «Марія - Послушняк», до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державний реєстратор Новобузької міської ради Альбертін Олена Вадимівна, про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності,

встановила:

В червні 2020р. ОСОБА_1 пред`явив в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно запису №36391011 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :27:000:0133, площею 21,0 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236, який було вчинено 29 квітня 2020р. реєстратором Новобузької міської ради Альбертін О.В.

Одночасно з позовом представник позивачки подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу користуватися та розпоряджатися спірною земельною ділянкою, а державним реєстраторам - вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2020р. у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на незаконність ухвали суду порушив питання про її скасування.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 2 грудня 2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зазначеним положенням закону та роз`ясненням ухвала суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є вимоги про скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно запису №36391011 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :27:000:0133, площею 21,0 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236, який було вчинено 29 квітня 2020р. реєстратором Новобузької міської ради Альбертін О.В.

В обґрунтування позову зазначалось, що позивачка у відповідності до Державного акту на право постійного користування землею від 04 липня 1996р., виданого на підставі рішення Арбітражного суду Миколаївської області від 12 березня 1996р. (Державний акт зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №4) отримала у постійне користування для розширення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 27,4 га, розташовану на території Казанківської селищної ради Миколаївської області.

В той же час право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 21 га, розташовану на території Казанківської селищної ради було припинено на підставі рішення Казанківської районної ради від 19 травня 1995р.

Незважаючи на це державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :27:000:0133, площею 21,0 га, за відповідачем було вчинено державним реєстратором на підставі дублікату Державного акту на право приватної власності на землі №20 від 01 квітня 1994р. та за відсутності відомостей про зареєстроване право на земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, що суперечить вимогам п.8 ч.1 ст.27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Незаконна, на думку позивачки, реєстраційна дія порушує її права передбачені ч.4 ст.13 Закону «Про фермерське господарство».

Наведені позивачкою факти та надані на їх підтвердження докази свідчать про реальність спору про право на земельну ділянку.

В заяві про забезпечення позову зазначається, що позивачка постійно користується спірною земельною ділянкою, відповідач за час розгляду справи, залишаючись власником може нею як розпорядитись так і здійснити дії, спрямовані на збирання врожаю.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд не звернув уваги на названі вище обставини та доводи, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивачки, не оцінив їх, а, відповідно, і не врахував при постановлені оскарженої ухвали, хоча вони мали значення для визначення обсягу обмежень, що підлягали до застосування.

Негативним наслідком неналежного забезпечення позову про оспорювання права на майно є можливість його відчуження під час вирішення спору, що призводить до затягування розгляду справи, оскільки виникає необхідність залучати до участі у справі нових власників та пред`являти додаткові позовні вимоги.

Враховуючи те, що між предметом спору та запропонованими заходами забезпечення позову наявний правовий зв`язок, то заяву слід визнати обґрунтованою, а тому наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у способи, визначені заявником.

Обрання у такі способи забезпечення позову унеможливить зміну власника спірного майна та буде слугувати перешкодою виникнення конфліктів, які можуть виникнути у зв`язку із користуванням земельною ділянкою. А це у свою чергу відповідає меті забезпечення позову, гарантуванню виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на вищенаведені мотиви, ухвала суду першої інстанції в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382 ЦПК колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2020р. скасувати та постановити нове судове рішення.

Заборонити ОСОБА_3 користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером :27:000:0133, площею 21,0 га, розташованої на території Казанківської селищної ради Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

Заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :27:000:0133, площею 21,0 га, розташованої на території Казанківської селищної ради Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 06 серпня 2020р.

Головуючий: Судді: