Справа № 570/313/20
Номер провадження 2/570/606/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У квітні 2008 року нею було досягнуто пенсійного віку, у зв`язку з цим її було звільнено з роботи. Розмір отримуваної пенсії становить 2515, 92 грн. Зазначає, що вона потребує постійного лікування, а розмір призначуваної їй пенсії не забезпечує її витрат на лікування. Додатково зазначає, що її чоловік - відповідач у справі, відмовляється надавати їй кошти хоча, в свою чергу, спроможний надавати матеріальну допомогу. За наведених обставин позивачка звернулась до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь Ѕ частку усіх видів заробітку (доходів) відповідача як аліменти на утримання непрацездатного члена подружжя.

Позивачка в судове засідання не з`явилась. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити без його участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін.

Дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, 29 серпня 1971 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 29.08.1971 р. Радухівською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис №29 .

02 квітня 2008 року позивачці виповнилось 55 років, тобто нею було досягнуто пенсійного віку, у зв`язку з чим її було звільнено з роботи.

Станом на вересень 2019 позивачка отримує пенсію за віком, розмір якої становить 2515, 92 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 886814 №2122, виданою управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Згідно наявних матеріалів справи, інших джерел доходу позивачка не має.

Крім того, ОСОБА_1 хворіє, з огляду на що потребує додаткових витрат на лікування, та за станом здоров`я вважає свій матеріальний стан нужденним.

Відповідач - ОСОБА_2 також досяг пенсійного віку та отримує пенсію за віком, розмір якої становить 5455, 41 грн. (станом на грудень 2019 року), що підтверджується довідкою про доходи № 115103 № 411, виданою управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. Допомоги на утримання дружини чоловік добровільне не надає.

Відповідач у заяві поданій до суду позов визнав, а тому заявив про свою готовність надавати таку допомогу.

Однак, суд зважає на положення ст. 75 СК України, відповідно до якої дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто законодавець чітко визначив умови, за яких один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги.

Додатково суд зазначає, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме:

- перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу;

- непрацездатність одного з подружжя;

- потреба у матеріальній допомозі;

- нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Аналогічну правову позицію було викладено у постановах Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 6-3066цс15; від 16.08.2017 у справі № 6-1111цс17, та від 11.10.2018 у справі № 161/16931/16-ц).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні, розмір пенсії позивачки становить понад 2500 грн. на місяць.

За таких умов у позивачки не виникло право на отримання аліментів з свого чоловіка.

Та обставина, що відповідач визнає позов, не може слугувати підставою для задоволення позову.

Позивачка хоча є непрацездатною, має захворювання та витрачає кошти на лікування, втім отримує пенсію у розмірі, що забезпечує визначений законодавством прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

А тому ОСОБА_1 не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч.4 ст.75 СК України.

Розподіл судових витрат здійснюється за положеннями ст.141 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, суд відносить їх на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141-142, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка: АДРЕСА_1 ) Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець: АДРЕСА_1 )

Суддя Красовський О.О.