ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/6427/18

провадження № 22-ц/4809/292/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представник - адвокат Кричун Юрій Анатолійович

відповідач - ОСОБА_2 , представник - адвокат Нестеров Володимир Анатолійович

третя особа - Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Нестерова Володимира Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 жовтня 2019 року у складі судді Іванової Н. Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання (обчислення) судом розміру заборгованості по аліментам, що стягуються за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання (обчислення) судом розміру заборгованості по аліментам, що стягуються за рішенням суду.

Зазначав, що згідно з виконавчим листом № 2-2806/1995 від 26 грудня 1995 року, виданим Кіровським районним судом м. Кіровограда з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 12 грудня 1995 року та до виповнення йому повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Листом № 20837/13-23-35 від 19 червня 2017 року Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький повідомив його, що виконавче провадження № 38028829 за виконавчим листом № 20837/13-23-35 закінчено 17 червня 2015 року на підставі п.3 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв?язку зі смертю ОСОБА_3 . У березні 2018 року йому, як боржнику по виконавчому провадженню № 38028829, із Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький за підписом державного виконавця Шиян А.М. надійшли: постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. Він неодноразово звертався до відділу виконавчої служби із заявою про надання розрахунку заборгованості по аліментам, станом на 10 липня 2011 року. Державним виконавцем відділу ДВС йому надано розрахунок від 07 травня 2018 року відповідно до якого заборгованість по аліментам станом на 10 липня 2011 року склала 22683 грн. 10 коп., при цьому у період з 2013 року по 2014 рік у рахунок заборгованості було сплачено 7650 грн., станом на 08 листопада 2017 року заборгованість становить 15033 грн. 10 коп. Проте за даними відділу ДВС сума заборгованості по аліментам є різною, а відтак сумнівною. У постановах про встановлення тимчасового обмеження боржника йдеться про наявність боргу по аліментам у розмірі 20802 грн. 60 коп. станом на 01 березня 2018 року. У розрахунку заборгованості по аліментам від 09 квітня 2012 року, наданому Кіровським ВДВС, розмір заборгованості станом на 10 липня 2011 року становить 21863 грн. 10 коп. У розрахунку заборгованості, наданому державним виконавцем Фортечного ВДВС від 07 травня 2018 року невірно визначено заборгованість по аліментам станом на 11 липня 2011 року та суму грошових коштів, фактично сплачених на погашення заборгованості після 11 липня 2011 року. Також цей розрахунок не містить інформації про розмір щомісячних платежів по аліментам, що мали б бути нараховані та підлягали сплаті за час заборгованості, а тому він складений з порушенням Інструкції з організації примусового виконання рішень. У розрахунок заборгованості по аліментам від 09 квітня 2012 року за період з 2006 року по 2010 рік державний виконавець не включив і інші фактично сплачені суми по аліментам. За його підрахунками заборгованість по аліментам станом на 11 липня 2011 року становить 19548 грн. 10 коп. Фактично на теперішній час заборгованість по аліментам становить 9948 грн. 10 коп., яку він і згоден сплатити на користь відповідача.

Просив обчислити заборгованості по аліментам, що підлягають стягненню по виконавчому листу № 2-2806/1995 від 26 грудня 1995 року та визначити заборгованість по аліментам у розмірі 9948 грн. 10 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання (обчислення) судом розміру заборгованості по аліментам, що стягуються за рішенням суду задоволено. Визначено розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по виконавчому листу № 2-2806/1995 від 26 грудня 1995 року, виданому Кіровським районним судом м. Кіровограда, яка станом на 30 серпня 2019 року становить 12683 грн. 10 коп., шляхом зменшення суми заборгованості, в розмірі 9948 грн. 10 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що за розрахунком відповідача, проведеним на підставі квитанцій про сплату аліментів, були нараховані аліменти на загальну суму 28996 грн. 93 коп. Станом на 01 травня 2002 року існувала заборгованість у розмірі 1615 грн. У період з 2002 року по 11 липня 2011 року позивач сплатив 6980 грн., тому станом на 11 липня 2011 року заборгованість по аліментам складала 23631 грн. 93 коп. У період з 2011 року по теперішній час позивачем сплачено 8550 грн., тому заборгованість по аліментам складає 15082 грн. Судом помилково було враховано квитанції позивача, додані до позовної заяви за 2011-2013 роки на загальну суму 1353 грн., які не можуть вважатись доказом на підтвердження сплати аліментів, оскільки в призначенні платежу не зазначено, що це аліменти. Також судом не було взято до уваги, що позивач не виконував добросовісно покладених на нього рішенням суду обов?язків, ухилявся від сплати аліментів. Після смерті сина позивач не брав участі у його похованні та облаштуванні пам?ятника, що характеризує його, як байдужого батька, який навіть після смерті сина не може виконати свої батьківські обов?язки. Прострочення сплати аліментів почалося з 11 липня 2011 року, цей факт та факт того, що до теперішнього часу заборгованість не сплачена позивачем визнано. У зв?язку з цим доцільно при обрахуванні заборгованості нарахувати пеню за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з позивача у розмірі 15082 грн.

Апеляційне провадження відкрито 24 грудня 2019 року (а.с.166), ухвалою від 09 січня 2020 року справа призначена до розгляду в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи на 23 січня 2020 року (а.с.174).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Зазначає, що рішення суду він виконав в повному обсязі, перерахувавши Укрпоштою відповідачу 9948 грн. 10 коп. заборгованості по аліментам, що підтверджується копією чеку від 09 грудня 2019 року. На вимогу суду державною виконавчою службою надано виконавче провадження № 3802882, в якому не має жодної інформації (документів, доказів) про підстави нарахування заборгованості по аліментам в розмірі 1615 грн. станом до 01 травня 2002 року, про нараховані та фактично сплачені щомісячні платежі по аліментам за період з 01 травня 2002 року по 10 липня 2011 року та за період з 11 липня 2011 року по 20 березня 2018 року (за постановами від 20 березня 2018 року до нього застосовані тимчасові обмеження), що дає підстави вважати, що у даному виконавчому провадженні документи, які є доказами сплати щомісячних платежів втрачені, знищені, або навмисне приховуються. При визначенні щомісячних платежів по аліментам, що підлягали до оплати у період до 10 липня 2011 року, тобто до повноліття сина, за основу має бути взятий розрахунок заборгованості по аліментам від 09 квітня 2012 року, який є додатком до позовної заяви, та який фактично визнала відповідач, посилаючись на нього у своєму відзиві на позов та розрахунку заборгованості. Усі наступні платежі після 10 липня 2011 року є лише погашенням заборгованості по аліментам. Є підстави вважати, що відповідач навмисно надала лише частину квитанцій про отримані нею аліменти, та діючи із корисливих мотивів та недобросовісно, зовсім не надала квитанції про отримання аліментів у період після 10 липня 2011 року, а тому її розрахунок заборгованості є об`єктивно неприйнятним і викладені в апеляційній скарзі доводи щодо наявної заборгованості у розмірі 15082 грн. не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими судом доказами (а.с.177-180).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін відповідно до ст.375 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Кіровським районним судом міста Кіровограда у справі №2-2806/1995 видано виконавчий лист, за яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи із 12 грудня 1995 року та до виповнення йому повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Виконавчий лист знаходився на виконанні у Кіровському відділу ДВС Кіровоградського МУЮ - нині Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, виконавче провадження № 38028829. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 оку (а.с.10).

Судом встановлено, що державні виконавці неодноразово визначали заборгованість за аліментами та в своїх документах визначали різний розмір заборгованості, зокрема, в постановах про тимчасові обмеження розмір заборгованості вказано 20802,60 грн. станом на 01 березня 2018 року; в розрахунку від 07 травня 2018 р. № 22887 розмір заборгованості вказано 22683,10 грн. станом на 10 липня 2011 року, при цьому в період з 2013 р. по 2014 р. в рахунок заборгованості було сплачено позивачем 7650 грн., однак в розрахунку ці суми не відображено, станом на 08 листопада 2017 р. зазначено заборгованість в сумі 15033, 10 грн.; в розрахунку заборгованості за аліментами від 09 квітня 2012 р. № 15549 розмір заборгованості вказано 21863,10 грн. станом на 10 липня 2011 року(а.с.18, 19-20,56-57) .

На запит суду державний виконавець склав розрахунок заборгованості за аліментами станом на 30 серпня 2019 р. № 40510 та визначив розмір заборгованості в сумі 12683 грн. 10 грн. (а.с.125).

Пунктом 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 3 статті 195 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Суд першої інстанції, дослідивши надані учасниками справи докази, в тому числі розрахунок заборгованості станом на 30 серпня 2019 року, надані позивачем квитанції про перерахування коштів відповідачу (а.с.21-30), підтверджуючі документи про сплату аліментів, надані відповідачем (а.с.58-76) та надавши їм належу правову оцінку за правилами ст.89 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заборгованість має бути визначена в сумі 9948 грн. 10 коп., шляхом зменшення визначеної державним виконавцем суми заборгованості. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Суд правомірно врахував, що наявність заборгованості до 01 травня 2002 року в сумі 1615 грн. не підтверджується належним розрахунком із зазначенням нарахованих та сплачених сум. Також при визначенні розміру заборгованості були не враховані деякі квитанції позивача та завищено нарахування розміру аліментів на 200 грн. в липні 2008 року.

Відповідач не визнає надані позивачем квитанції на загальну суму 1353 грн. (а.с.163), посилаючись на те, що в квитанціях відсутні відомості про призначення платежу, разом з тим факт отримання цих коштів вона визнає, доказів, що позивач мав перераховувати їй кошти з інших підстав, крім аліментів, не надано.

Докази та обставини, на які посилається представник відповідача в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом і при їх дослідженні, встановленні та оцінці дотримані норми матеріального і процесуального права. Підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відсутні.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що суд повинен був нарахувати пеню за прострочення сплати аліментів, оскільки такий позов в матеріалах справи відсутній.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Нестерова Володимира Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішенняКіровського районного суду м. Кіровограда від 31 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 29 січня 2020 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

В. В. Черненко