Справа № 456/3859/19
Провадження № 2-о/456/5/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Стрий справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вівнянська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт постійного проживання на момент відкриття спадщини з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її двоюрідна сестра ОСОБА_2 , яка з 2013 р. постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 у будинку, який належав останній на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 була єдиною спадкоємицею та проживала у вказаному будинку сама. Оскільки, ОСОБА_2 почала хворіти, вона як єдина близька їй родичка почала час від часу приїжджати з м. Стрия у с. Вівня, а коли стан здоров`я сестри різко погіршився перейшла жити до неї у село, щоб мати змогу доглядати її. Її чоловік з розумінням поставився до такого переїзду та майже щодня приїжджав у село привозячи продукти харчування та ліки для ОСОБА_2 ..

Після смерті ОСОБА_2 вона звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом, однак у зв`язку з тим, що не була зареєстрована по місцю проживання спадкодавця їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду. У зв`язку з вищенаведеним, вона вимушена звернутися з даною заявою в суд, яку просить задоволити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю, послалася на обставини викладені в заяві, просить їх задоволити. Додатково пояснила, що вона з 2013 р. по 2015 р. проживала разом із двоюрідною сестрою ОСОБА_2 у с.Вівня Стрийського району, оскільки така хворіла, а вона здійснювала за нею догляд. Ствердила, що її сестра була одруженою, однак її чоловік загинув, а дітей від даного шлюбу у них не було, як і інших родичів. На момент смерті сестри вони проживали разом з нею та здійснювала її поховання.

Представник заявника адвокат Журавльова Л.Ю. у судовому засіданні просила суд заяву задоволити з підстав викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи Вівнянської сільської ради сільський голова Бегей Р.С. у судовому засіданні заявлені вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Додатково пояснив, що всі обставини повідомлені заявницею відповідають дійсності. Дійсно будинок у АДРЕСА_1 належав родині ОСОБА_4 . Після смерті батьків у будинку залишились проживати ОСОБА_5 , яка останні роки життя хворіла і за нею доглядала її сестра ОСОБА_1 . Інших родичів у померлої не було, догляд за будинком на даний момент часу здійснює заявниця.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підставна і підлягає задоволенню.

Так судом встановлено, що батьками померлої ОСОБА_2 були ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , а також копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_7 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_8 . /а.с.10,14/

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.03.2000 р. посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна, а саме житлового будинку разом із належними до нього господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 була його дружина ОСОБА_3 та така згідно витягу про державну реєстрацію прав № 32322864 від 05.12.2011 р. була одноособовою власницею вказаного житлового будинку./а.с.8-9/

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . /а.с.24/

Також у відповідності до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданої виконавчим комітетом Вівнянської сільської ради Стрийського району ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . /а.с. 7/ Згідно копії свідоцтва про смерть від 26.10.1999 р. чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с/

Судом встановлено, що згідно довідки виданої виконавчим комітетом Вівнянської сільської ради № 195 від 14.08.2019 р. ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно була зареєстрована і проживала у житловому будинку, який належав на праві власності її матері ОСОБА_3 згідно витягу про державну реєстрацію прав власності від 05.12.2011 р., за адресою: АДРЕСА_1 . Також з даної довідки вбачається, що на протязі останніх п`яти років ОСОБА_5 хворіла і догляд за нею здійснювала її сестра ОСОБА_10 , яка проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , але не зареєстрована за вищевказаною адресою. ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_2 , що підтверджують свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , справжність підписів яких засвідчено секретарем Вівнянської сільської ради./а.с.5/

Також згідно довідки виданої виконавчим комітетом Вівнянської сільської ради № 182 від 25.07.2019 р. виданої ОСОБА_1 вбачається, що її сестра ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно на день смерті була зареєстрована і проживала у с. Вівня Стрийського району Львівської області. Даний факт, також стверджується копією будинкової книги /а.с.6, 17-22/

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями свідків.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показала, що заявниця доводиться рідною сестрою її чоловіка. Ствердила, що догляд за померлою ОСОБА_2 здійснювала ОСОБА_14 , яка протягом останніх років проживала разом з нею у с. Вівня, Стрийського району.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що заявниця ОСОБА_1 на протязі 5 років проживала у АДРЕСА_1 разом з померлою ОСОБА_2 та здійснювала за нею догляд. Після смерті останньої така організувала її поховання.

Свідок ОСОБА_11 , показала, що проживала по сусідству з померлою ОСОБА_2 та надала суду аналогічні покази.

Суд надає віри і приймає покази свідків, так як інформації, що свідчила б про їх зацікавленість у вирішенні даної справи в суду не має, та їх покази не суперечать іншим доказам по справі.

Судом встановлено також той факт, що заявниця зверталась до Стрийської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак згідно відповіді № 2408/02-14 від 22.08.2019р. такій було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що заявниця не була зареєстрована разом із померлим та у встановлений шестимісячний термін не подала заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим останній було рекомендовано звернутись у суд для встановлення факту спільного проживання з померлим.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про

надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, зокрема довідка виконавчого комітету Вівнянської сільської ради Стрийського району № 195 від 14.08.2019 р., показання свідків, а також визнання факту представником заінтересованою особою, беззаперечно стверджують, що заявниця ОСОБА_1 та померла ОСОБА_5 - на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали разом однією сім`єю у АДРЕСА_1 .

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в майбутньому від такого залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав, як власника.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вівнянська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою:АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. М. Янів