Провадження № 2/734/227/20 Справа № 734/4452/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 липня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого - судді Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань - Артюх Ю.В.

позивача ОСОБА_1 та представника позивача

представників відповідачів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Остерського виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньоденного заробітку за час затримки виплати заробітної плати та вихідної допомоги ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом до Остерського виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньоденного заробітку за час затримки виплати заробітної плати та вихідної допомоги звернувся ОСОБА_1 , мотивуючи позов зокрема тим, що у період з 2004року по 13 лютого 2019 року він, ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з Остерським виробничим управлінням житлово- комунального господарства (далі - Відповідач). Працював на посаді оператор диспетчерської служби. Зазначене підтверджується записами у його трудовій книжці, копія додана у додатках.

13 лютого 2019 року він був звільнений в зв`язку зі скороченням штату, згідно наказу № 14 від 1302.2019року за ч.І ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників.

13 серпня 2019 року рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області цивільній справі № 734/856/19 позивача було поновлено на посаді оператора диспетчерської служби у Остерському ВУЖКГ та зобов`язано внести відповідні записи до його трудової книжки. Також стягнуто середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з їх невчасною виплатою з січня 2018 року по січень 2019 року.

Наказом № 48 від 06.09.2019 року м ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю організаційних умов, необхідних для виконання мною обов`язків оператора диспетчерської служби, що викликано відсутністю у штатному розписі підприємства на 2019 рік вищевказаної посади мені, ОСОБА_1 з 06.09.2019 року встановлено простой та на підставі с. 1 ст. 113 КЗпП Україним встановлено оплату у розмірі двох третин тарифної ставки встановленого працівникові окладу.

У вересні 2019 року він отримав роздруківку по своїй заробітній платі та виявив, що

1) Оклад по його розрахунковому рахунку № 98 складає 2518,61 грн.

2) Він відпрацював лише 57 годин на місяць;

3) До видачі заробтої плати за вересень 2019 року становить 164,62 грн.

4) З його заробітної плати без його згоди, рішення суду або іншого нормативного документа стягнуто було 2000,00 грн. вихідної допомоги.

По-першому, звідки оклад в розмірі 2518,61, та чому головний бухгалтер порушує чинне законодавство, та не нараховує і не виплачує позивачу до мінімальної заробітної плати 4173,00 грн заробітну плату. Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчий розміру мінімальної заробітної плати (ст. 31 Закону України про працю від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами та доповненнями).

У 2019 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі дорівнює 4173,00 грн., у погодинному розмірі 25,13 грн.

По-другому. Позивачу нараховано тільки 57 годин за вересень місяць. На його звернення керівництво не пояснює. Він звертався до Остерського ВУЖКГ з питяннями, хто його табелює, яким документом це передбачено, що саме, ця особа є відповідальною за ведення табелю оператора диспетчерської служби та чому саме 57 годин. По сьогодняшній день явінне отримав ані усної ані письмової відповіді.

По четвертому пункті вважав би, що Відповідач також порушує чинне законодавство, та безпідставно стягує з нього без його дозволу з заробітної плати 2000,00 грн.

Така ж ситуація є і в жовтні 2019 року. Оклад становить 2518,61 грн. Відраховано вихідної допомоги в розмірі 2599,58 грн. На руки отримав 233,07 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та надали суду письмове заперечення на позов.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

13 серпня 2019 року рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області цивільній справі № 734/856/19 позивача було поновлено на посаді оператора диспетчерської служби у Остерському ВУЖКГ /а.с. 11-13/.

Згідно наказу № 48 від 06.09.2019 року начальника Остерського ВУЖКГ № 43/1 від 16.08.2019 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді оператора диспетчерської службі з 16.08.2019 року /а.с. 37/.

Згідно наказу № 48 від 06.09.2019 року начальника Остерського ВУЖКГ «Про встановлення простою для ОСОБА_1 »:

1.Встановити з 06.09.2019 року простой ОСОБА_1 - оператору диспетчерської служби;

2.На підставі частини 1. ст.. 113 КЗпП України встановити оплату ОСОБА_1 у розмірі двох третин тарифної ставки встановленого працівникові окладу /а.с. 56/.

З даним наказом позивач був ознайомлений 11.09.2019 року та письмово внизу наказу висловив свою незгоду з даним наказом.

Згідно наказу № 49 від 09.09.2019 року начальника Остерського ВУЖКГ «Про виведення працівника за штат», ОСОБА_1 вважати позаштатним працівником Остерського виробничого управління житлово-комунального господарства /а.с. 55/.

З даним наказом позивач ознайомлений 11.09.2019 року.

Згідно актів та доповідних по підприємству, а саме Остерського ВУЖКГ, фіксувалися дні відсутності позивача на роботі /а.с. 63-90/.

На час розгляду справи в суді та ухвалення рішення по даній справі, накази № 48 та № 49 є чинними, з позовними вимогами про визнання їх незаконними та скасування, позивач до суду не звертався.

Також зі сторони позивача не надано суду жодного доказу в спростування актів та доповідних по підприємству, що на а.с. 63-90.

Згідно довідки первинної профспілкової організації Остерського ВУЖКГ за вих..5 від 25.02.2020 року, підписаної головою первинної профспілкової організації Крамар А.В. та членом профспілки Генріхс І.О., ОСОБА_1 дійсно знаходився на робочому місці на території Остерського виробничого управління житлово-комінального господарства за адресою: АДРЕСА_1 з 06 вересня 2019 року по 29 листопада 2019 року з 08 години до 17 години щоденно, виключаючи вихідні та дні відпустки /а.с. 103/.

Суд не може вважати даний доказ як належний та допустимий, так-як первинні профспілкові організації мають відповідні повноваження та повинні діяти відповідно до ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Засідання первинної профспілкової організації Остерського ВУЖКГ не відбувалося з приводу зазначеної в довідці інформації, за результатами якого повинно прийнятись відповідне рішення, а суду надано тільки довідку первинної профспілкової організації Остерського ВУЖКГ за вих.5 від 25.02.2020 року, підписаної головою первинної профспілкової організації Крамар А.В. та членом профспілки Генріхс І.О., інформація в якій не розглядалась на засіданні первинної профспілкової організації Остерського ВУЖКГ та за результатами її розгляду повинно було прийнято відповідне рішення профспілковою організацією.

Стороною позивача не надано суду доказів, що відповідачем йому не виплачено вихідну допомогу в розмірі 4599 грн. 58 коп., як зазначено в позовній заяві. Натомість в позовній заяві позивач зазначає, що йому при звільненні з посади у зв`язку з скороченням штату було виплачено вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати на суму 4599,58 грн., тобто суму вихідної допомоги, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Аналізуючи в сукупності вище викладе суд остаточно приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з недоведеніcтю заявлених позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст.. 141 ЦПК України необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80,81, 141, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Остерського виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньоденного заробітку за час затримки виплати заробітної плати та вихідної допомоги

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Головуючий: С.М. Бараненко