ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7432/19Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/272/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Костів Х.Ю.

апелянта - ОСОБА_1 ,

представника позивачів - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/7432/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року, постановленого суддею Герчаківською О.Я., повний текст якого виготовлено 25 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах дітей - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Тернопільської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міське бюро технічної інвентаризації про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах дітей - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 звернулися в суд з позовом до Тернопільської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Міське бюро технічної інвентаризації, про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі, тривалий час проживаючи (понад 5 років) на законних підставах в гуртожитку по АДРЕСА_1 , не маючи у власності іншого житла, мають право на приватизацію житлових приміщень в даному гуртожитку, в якому вони поживають. З метою реалізації прав мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 обласною радою було прийнято ряд рішень, спрямованих на забезпечення передачі їм у власність в порядку приватизації житлових приміщень. Рішенням сорок дев`ятої сесії п`ятого скликання Тернопільської обласної ради від 17 квітня 2014 року №165, студентському гуртожитку по АДРЕСА_1 , який є об`єктом спільної власності територіальних громад та перебуває на балансі установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім. С.Крушельницької» надано статус «гуртожиток»; надано дозвіл на приватизацію жилих приміщень (квартир, кімнат) мешканцям цього гуртожитку.

В подальшому, незважаючи на позитивні висновки комісії Тернопільської обласної ради для забезпечення житлових прав мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 , голова Тернопільської обласної ради припинив видавати необхідні розпорядження Тернопільському МБТІ про передачу у власність квартир в гуртожитку, в тому числі позивачам. На неодноразові звернення мешканців гуртожитку, які подали усі необхідні документи для приватизації житла, отримали позитивні висновки комісії і очікували відповідного розпорядження голови Тернопільської обласної ради, було отримано відповіді, які зводяться до абсолютно надуманих мотивів та свідчать про невірне розуміння норм чинного законодавства.

З урахуванням викладеного позивачі просять суд визнати незаконною бездіяльність Тернопільської обласної ради в особі Голови Тернопільської обласної ради Овчарука В.В., яка полягає у невидачі розпорядження (розпоряджень) на виконання рішення Тернопільської обласної ради від 17 квітня 2014 року №1657 «Про зміну статусу та надання дозволу на приватизацію квартир та кімнат в гуртожитку по АДРЕСА_1 , який є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» із змінами, внесеними рішенням Тернопільської обласної ради від 22 вересня 2016 року №299, про передачу у власність квартир в гуртожитку по АДРЕСА_1 в порядку приватизації законним мешканцями гуртожитку та членам їх сімей; зобов`язати Голову Тернопільської обласної ради видати розпорядження Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації (м. Тернопіль) здійснити передачу у власність громадян таких житлових приміщень в гуртожитку по АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 - квартиру №415 загальною площею 32.6 кв.м.; ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_5 41/100 часток квартири №220 , загальною площею 33,7 кв.м.; ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_15 - квартиру №718 , загальною площею 36,0 кв. м.; ОСОБА_13 та члену її сім`ї ОСОБА_8 квартиру №318 загальною площею 48,0 кв. м.; ОСОБА_9 та члену її сім`ї ОСОБА_10 квартиру №815 загальною площею 33,2 кв. м.; ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_12 та ОСОБА_11 - квартиру №417 загальною площею 33,5 кв. м.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах дітей - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Тернопільської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міське бюро технічної інвентаризації про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального права. Вказує на те, що посилання суду в рішенні на те, що Тернопільська обласна рада не відмовляла позивачам у визнанні їхнього права на приватизацію приміщень гуртожитку є невірним, оскільки згідно ч.3 ст.8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Рішенням 49 сесії Тернопільської обласної ради від 17.04.2014 р. надано дозвіл на приватизацію гуртожитку по АДРЕСА_1 . Позивачі звернулись до органу місцевого самоврядування із заявою та пакетом необхідних документів, однак остаточного рішення по суті поданих заяв в порядку і строки, визначені законодавством не отримали, що вказує на бездіяльність, допущену органом місцевого самоврядування .

Крім того, визначення судом, що позивачами обраний спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права та є передчасним також є помилковим. Зазначає, що порушення їх прав на приватизацію приміщень в гуртожитку зумовлено відмовою органу місцевого самоврядування приймати будь-які рішення по суті поданих позивачами документів для приватизації житла в гуртожитку. Ухилення відповідача від прийняття будь-яких рішень по суті поданих позивачами документів для приватизації житла в гуртожитку є не обгрунтованою та незаконною.

У відзиві на апеляційну скаргу Тернопільська обласна рада вказує на те, що судом першої інстанції вірно досліджено обставини справи. Відсутність ордера про надання жилої площі та документа, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Жоден з позивачів, які проживають у житлових приміщеннях гуртожитку не надали до матеріалів справи ордеру, який би свідчив про підставність їх вселення у приміщення гуртожитку. Також посилається на те, що обласною радою не приймалось будь-яких рішень про відмову передачі позивачам у власність квартир та кімнат у гуртожитку в порядку приватизації.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат Костова Н.З. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи викладені в ній .

Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності сторін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно із ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам суду рішення суду відповідає.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки Тернопільською обласною радою не приймалось будь-яких рішень про відмову передати позивачам у власність квартири та кімнати в гуртожитку в порядку приватизації, позовні вимоги є передчасними та заявлені у спосіб, що не передбачений статтею 16 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону № 2482-XII приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Статтею 2 Закону № 2482-XII встановлено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2482-XII приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування). Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

У частині десятій статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон № 2482-XII) закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України від 04 вересня 2008 року «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», далі - Закон № 500-VI,), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону № 500-VI, частина друга статті 2 Закону № 2482-XII).

Згідно з п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається до орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Пунктом 18 Положення затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Серед них має бути і копія ордера про надання жилої площі, а також документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни, які на законних підставах проживають у них.

Судом установлено, що рішенням Тернопільської обласної ради від 17 квітня 2014 року №1657 «Про зміну статусу та надання дозволу на приватизацію квартир та кімнат в гуртожитку по АДРЕСА_1 , який є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» вирішено надати студентському гуртожитку по АДРЕСА_1 , який є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перебуває на балансі установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім.С.Крушельницької» статус «гуртожиток»; надано дозвіл на приватизацію жилих приміщень (квартир, кімнат) мешканцям цього гуртожитку, які на законних підставах зареєстровані за місцем проживання; вирішено розпочати за участю Тернопільського обласного державного музичного училища імені С.Крушельницької процедуру приватизації жилих приміщень в гуртожитку.

Згідно рішення Тернопільської обласної ради від 17 квітня 2014 року № 1658 «Про забезпечення переселення мешканців гуртожитку Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти та студентів установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім. С.Крушельницької» директору установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім. С. Крушельницької» Рудзінському Р.С. запропоновано наступне: забезпечити вивільнення до 15 червня 2014 року площ приміщень п`ятого та шостого поверхів гуртожитку установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім. С. Крушельницької» по АДРЕСА_1 з метою переселення мешканців гуртожитку Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти; забезпечити надання особам, які будуть переселені з гуртожитку Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти за адресою АДРЕСА_8 , жилих приміщень п`ятого та шостого поверхів у гуртожитку установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне ім. С.Крушельницької» по АДРЕСА_1 відповідно до визначеного списку; укласти з переселеними особами договори найму наданих їм приміщень в гуртожитку установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім. С. Крушельницької» на строк не менш як 5 (п`ять) років та подати до відповідного територіального підрозділу Державної міграційної служби України в Тернопільській області необхідні документи для реєстрації таких осіб за адресою АДРЕСА_1 . Також вказаним рішенням директору Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти Бугану Ю.В. запропоновано наступне: забезпечити переселення осіб, що проживають в гуртожитку Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти по АДРЕСА_8 на підставі договорів найму жилих приміщень, в гуртожиток установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім. Крушельницької» по АДРЕСА_1; після виконання підпункту 2.1 пункту 2 цього рішення для зняття зазначених у ньому осіб з реєстрації за адресою АДРЕСА_8 подати до відповідного підрозділу Державної міграційної служби України у м. Тернополі необхідні документи; забезпечити надання до 10 серпня 2014 року вивільнених площ жилих приміщень в гуртожитку Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти по АДРЕСА_8 для переселення студентів установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім. С. Крушельницької». Водночас, вказаним рішенням надано дозвіл особам, переселеним з гуртожитку Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти по АДРЕСА_8 з поселенням на п`ятий та шостий поверхи гуртожитку установи Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище ім.С.Крушельницької» по АДРЕСА_1, на реконструкцію наданих кімнат під квартири.

У відповідності до рішення Тернопільської обласної ради від 17 квітня 2014 року № 1659 «Про окремі питання щодо забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, які є об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області», вирішено установі Тернопільської обласної ради «Тернопільське обласне державне музичне училище імені С. Крушельницької», як органу, уповноваженому на здійснення приватизації жилих приміщень (квартир, кімнат) у гуртожитку по АДРЕСА_1 та оформлення необхідних документів, при розгляді заяв громадян про приватизацію ними жилих приміщень (квартир, кімнат) у цьому гуртожитку враховувати загальний термін реєстрації та фактичного проживання на законних підставах у гуртожитку по АДРЕСА_8 , за умови, що протягом такого терміну громадяни не були зареєстровані у житловому фонді, відмінному від гуртожитку.

22 вересня 2016 року Тернопільською обласною радою прийнято рішення № 299 «Про внесення змін до рішення Тернопільської обласної ради від 17 квітня 2014 року № 1657 «Про зміну статусу та надання дозволу на приватизацію квартир та кімнат в гуртожитку по АДРЕСА_1 , який є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області», згідно з яким встановлено, що органом, уповноваженим на підготовку та оформлення необхідних документів на здійснення приватизації жилих приміщень (квартир, кімнат) в гуртожитку по АДРЕСА_1 , є за згодою Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації (м. Тернопіль), якому доручено здійснювати передачу житлових приміщень у цьому гуртожитку у власність громадян згідно з розпорядженням голови Тернопільської обласної ради, яке видається на підставі позитивного рішення комісії Тернопільської обласної ради для забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 . Також згідно з вказаним рішенням утворено комісію Тернопільської обласної ради для забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 з числа представників від кожної депутатської фракції у Тернопільській обласній раді у визначеному складі.

Розпорядженням голови Тернопільської обласної ради 27 грудня 2016 року № 303 та розпорядженнями першого заступника голови Тернопільської обласної ради від 27 березня 2017 року № 62 «Про передачу у власність громадян жилих приміщень в гуртожитку по АДРЕСА_1 » уповноважено Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації (м. Тернопіль) здійснити передачу у власність визначених громадян житлових приміщень в гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Протоколом №4 засідання комісії Тернопільської обласної ради для забезпечення житлових прав мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 від 5 липня 2017 року рекомендовано голові Тернопільської обласної ради видати розпорядження про передачу у власність громадян таких житлових приміщень в гуртожитку по АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 - квартиру №415 загальною площею 32.6 кв.м.; ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_5 41/100 часток квартири №220 , загальною площею 33,7 кв.м.; ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_15 - квартиру №718 , загальною площею 36,0 кв. м.; ОСОБА_13 та члену її сім`ї ОСОБА_8 квартиру №318 загальною площею 48,0 кв. м.; ОСОБА_9 та члену її сім`ї ОСОБА_10 квартиру №815 загальною площею 33,2 кв. м.; ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_12 та ОСОБА_11 - квартиру

АДРЕСА_9 у власність позивачів прийнято не було.

Вирішуючи спір суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що жоден з позивачів не надав до справи ордеру, який би свідчив про підставність їх вселення у приміщення гуртожитку за вже вказаною адресою. Договори найму житла, які були предметом дослідження в судовому засіданні, є похідними від ордеру на вселення.

03 травня 2018 року до Тернопільської обласної ради надійшов лист прокуратури Тернопільської області № 04/2/4-607 вих. 18, яким повідомлено про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000136 за фактами вчинення службовими особами неправомірних дій, спрямованих на розтрату майна, а саме, приміщень гуртожитку по АДРЕСА_1 , за частиною третьою статті 15 та частиною третьою статті 191 Кримінального кодексу України. За результатами досудового розслідування 20 березня 2017 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК Україн, и а 2 травня 2018 року дану постанову скасовано.

Тернопільська обласна рада 23 травня 2018 року надала відповідь на колективне звернення мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 , в якій йдеться про те, що прийняття рішень, пов`язаних з відчуженням гуртожитку суперечитиме пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким регламентовано: з метою захисту житлових прав мешканців гуртожитків, недопущення їх незаконного виселення із займаних ними на визначених цим Законом, правових підставах жилих приміщень, недопущення відчуження гуртожитків, що будувалися за радянських часів (до 1 грудня 1991 року) за загальнодержавні кошти, запроваджується мораторій на виселення з гуртожитків мешканців (крім виселення мешканців гуртожитків рішенням суду) та відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських селищних, сільських рад відповідно до цього Закону) гуртожитків, що перебувають у повному і господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності або увійшли до статутних фондів чи капіталів акціонерних чи колективних товариств (організацій), створених у процесі приватизації чи корпоратизації (у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), з дня опублікування цього Закону до завершення виконання Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад на 2017-2022 роки.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в позовних вимогах та не звернув уваги на ті обставини, що порушено право позивачів на приватизацію приміщень в гуртожитку колегія суддів не приймає до уваги як не обгрунтовані.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України (у чинній редакції) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

До цивільних прав, які підлягають захисту, належать майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Офіційне тлумачення інтересу, який підлягає захисту, надане в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним.

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 Цивільного кодексу) .

Суд першої інстанції встановив, що Тернопільська обласна рада не відмовляла позивачам у визнанні їхнього права на приватизацію приміщень в гуртожитку, а відповідь органу місцевого самоврядування, яка надана головою обласної ради, не є відмовою у визнанні їхнього права на приватизацію, а відтак позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльності Тернопільської обласної ради в особі Голови Тернопільської обласної ради Овчарука В.В., яка полягає у невидачі розпорядження (розпоряджень) на виконання рішення Тернопільської обласної ради від 17 квітня 2014 року №1657 «Про зміну статусу та надання дозволу на приватизацію квартир та кімнат в гуртожитку , який є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» із змінами, внесеними рішенням Тернопільської обласної ради від 22 вересня 2016 року №299, про передачу у власність квартир в гуртожитку в порядку приватизації законним мешканцями гуртожитку та членам їх сімей, та зобов`язання Голови Тернопільської обласної ради видати розпорядження Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації здійснити передачу у власність громадян таких квартир та кімнат в гуртожитку, не відповідають змісту порушеного права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задоволення заявлених позовних вимог та застосування саме такого способу захисту, який містить прохальна частина позовної заяви, а саме, визнати незаконною бездіяльність Тернопільської обласної ради в особі Голови Тернопільської обласної ради Овчарука В.В., яка полягає у невидачі розпорядження (розпоряджень) на виконання рішення Тернопільської обласної ради від 17 квітня 2014 року №1657 «Про зміну статусу та надання дозволу на приватизацію квартир та кімнат в гуртожитку по АДРЕСА_1 , який є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» із змінами, внесеними рішенням Тернопільської обласної ради від 22 вересня 2016 року №299, про передачу у власність квартир в гуртожитку по АДРЕСА_1 в порядку приватизації законним мешканцями гуртожитку та членам їх сімей; зобов`язати Голову Тернопільської обласної ради видати розпорядження Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації (м. Тернопіль) здійснити передачу у власність громадян таких житлових приміщень в гуртожитку по АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 - квартиру №415 загальною площею 32.6 кв.м.; ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_5 41/100 часток квартири №220 , загальною площею 33,7 кв.м.; ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_15 - квартиру №718 , загальною площею 36,0 кв. м.; ОСОБА_13 та члену її сім`ї ОСОБА_8 квартиру №318 загальною площею 48,0 кв. м.; ОСОБА_9 та члену її сім`ї ОСОБА_10 квартиру №815 загальною площею 33,2 кв. м.; ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_12 та ОСОБА_11 - квартиру №417 загальною площею 33,5 кв. м., призведе до перебирання судом на себе функцій органу місцевого самоврядування в особі голови обласної ради.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи, що рішення суду є законним та обґрунтованим, таким, що ухвалене з дотриманням норм процесуального права, правильним застосуванням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 згідно п.13 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір звільнений від сплати судових витрат (як учасник бойових дій), колегія суддів приходить до висновку, що судовий збір за подання апеляційної скарги слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року залишити без змін .

Судовий збір компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом міністрів України .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 10 серпня 2020 року.

Головуючий : Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

З.Є. Ткач