Справа № 576/526/20
Провадження № 2/576/269/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Терені Л.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі також відповідач) про зменшення розміру аліментів і просить ухвалити рішенням, яким стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 віку 23 років (а.с. 2-4).

01.04.2020 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні (а.с. 15-16).

02.04.2020 р. та повторно 05.05.2020 р., 26.05.2020 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 17, 20, 22).

09.04.2020 р., 12.05.2020 р. та 02.06.2020 р. поштові відправлення повернулись з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 19, 21, 23). У зв`язку з цим за правилами ч. 8 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач не подала відзив на позов. З урахуванням п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України (в редакції, що діяла до 17.07.2020 р.), строк для подання відзиву був продовжений на час карантину.

17.07.2020 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого, Процесуальні строки, які були продовжені відповідно п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Оскільки сторонами не було подано жодних клопотань щодо продовження чи поновлення процесуальних строків, суд вирішив розглянути цю справу.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач і відповідач, і згідно з рішенням Глухівського міськрайонного суду від 29.08.2019 р. позивач сплачує на користь відповідача аліменти на її утримання у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років. (а.с.5-6).

Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. по справі № 6-143цс13.

З матеріалів справи слідує, що згідно з рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2020 р. позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 15.11.2019 р., і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з 15.11.2019 р. по 30.06.2020 р., але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 7-8).

Тому, суд вважає доведеним те, що з часу попереднього ухвалення рішення про стягнення аліментів, дійсно змінились життєві обставини усіх зацікавлених у цій справі осіб (позивача, відповідача, дитини), і розмір аліментів потребує перегляду, оскільки з позивача за рішенням суду стягуються аліменти на утримання двох інших дітей, а тому є підстави для зменшення розміру аліментів.

Також, враховуючи роз`яснення викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішення суду чинності.

Оскільки суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, а тому з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 182, 192, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 2, 19, 85, 137, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О.Колодяжний