Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2665/19

Провадження № 2/126/269/2020

"20" січня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Бершадської міської ради про визнання права власності з тих підстав, що як стверджує він у 1991 році отримав у користування земельну ділянку, площею 0,0025 га для будівництва гаража. Дана земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1 . В цьому ж році він побудував на даній земельній ділянці індивідуальний гараж АДРЕСА_1. Для приватизації вищевказаної земельної ділянки він звернувся до Бершадської міської ради і відповідно до Рішення 13-і сесії 5 скликання депутатів Бершадської міської ради і 27.12.2007 року йому було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). В подальшому дана технічна документація була виготовлена і рішенням 15 сесії 5 скликання депутатів Бершадської міської ради від 04.04.2008 року було затверджено матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано йому у власність вищевказану земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею - 0,0025 га, кадастровий № :00:005:0162. В подальшому дана земельна ділянка була зареєстрована в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 73 від 29 вересня 2008 року. Проте, оформити належним чином право власності на гараж побудований на належній йому земельній ділянці він позбавлений можливості. Оскільки інакшим чином він не може реалізувати свої законні права та інтереси, тому змушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує.

Від представника відповідача Бершадської міської ради міського голови надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для індивідуального гаражного будівництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 379099 виданого на підставі рішення Бершадської міської ради 15-ї сесії 5 скликання депутатів Бершадської міської ради виданим 29.09.2008.

У 1991 році позивач на вищезазначеній земельній ділянці побудував індивідуальний гараж за номером АДРЕСА_1. Згідно висновку про проведене технічне обстеження гаража АДРЕСА_1 , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Відповідно до Закону України від 13.01.2015 року № 92-VІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт" та вимог пункту 1 розділу 1 Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79 встановлено процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження: індивідуальних (садибних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд; громадських будинків І і ІІ категорій складності; будівель і споруд сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності. На об`єкт будівництва: гараж АДРЕСА_1 дія даного Закону не розповсюджується.

Відповідно до ст. 331 ч. 2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Позивач не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за ним права власності на гараж АДРЕСА_1 , оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, оскільки було збудоване без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт.

За приписами ст. 90 Земельного кодексу України власники (користувачі) земельних ділянок, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема самостійно господарювати на землі і споруджувати житлові будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Приписи ст.ст. 13, 14 Конституції України визначають, що від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. При цьому визначено, що усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до п.п.1 п. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Згідно із ст. 392 Цивільного кодексу України власник може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 415 Цивільного кодексу України встановлено, що землекористувач (власник) має право власності на будівлі (споруди), збудовані на земельній ділянці.

За правилами ч. 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності їх визнання.

На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Аналіз наданих суду доказів та норм чинного законодавства в сукупності із системним аналізом норм законодавства, дає суду підстави вважати позовні вимоги ОСОБА_1 законними та дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

На підставі ст.ст. 15, 182, 316, 317, 321, 328 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 до Бершадської міської ради (Вінницька обл., Бершадський район, м. Бершадь, вул. Героїв України, буд. 23 ) про визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудований гараж АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв. м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. Г. Рудь