Дата документу 29.01.2020 Справа № 336/3145/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/3145/19 Головуючий у 1 інстанції Зарютін П.В.
Провадження №22ц/807/256/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2019 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування свої вимог зазначали, що 15 червня 2018 року в м. Мелітополь на пр. Б.Хмельницького відповідач скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ford», д/н НОМЕР_1 , якому заподіяв механічні пошкодження. ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2018.

Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Ford», д/н НОМЕР_1 , застраховано позивачем відповідно до договору страхування транспортних засобів №3415913 від 02.02.2018 року. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку №63С/06/18 від 02.07.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford», д/н НОМЕР_1 , внаслідок ДТП становить 48886,80 грн. Відповідно до рахунку-фактури №ЛТ-00002178 від 25.06.2018 ТОВ «Автокомп Сервіс ЛТД» вартість ремонту автомобіля становить 47010 грн.

Зазначали, що 09 липня 2018 року, ними на виконання умов договору страхування №3415913 від 02.02.2018 року та на підставі страхового акту №7732/10 від 05.07.2018 року, було відшкодовано страхувальнику 47010 грн.

ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на підставі полісу, яким застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 відшкодовано ПрАТ «УАСК «АСКА» суму збитків за вказаним страховим випадком, з урахуванням зносу, у сумі 21487,09 грн.

Проте, позивач зазначав, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи.

Оскільки страхова виплата, перерахована ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на користь позивача, є недостатньою, щоб покрити фактичні збитки ПрАТ «УАСК «АСКА» перед страхувальником (потерпілим у ДТП), 28 лютого 2019 року позивачем було направлено лист на адресу ОСОБА_1 з проханням у добровільному порядку сплатити різницю між цими виплатами, що складає 25522,91 грн., оскільки позивач вважає, що до ПрАТ «УАСК «АСКА», в цьому випадку, перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, у порядку суброгації.

З урахуванням того, що відповідач вищезазначену заборгованість не визнає, ПрАТ «УАСК «АСКА» просили стягнути з ОСОБА_1 на підставі ст. 1194 ЦК України на їх користь сплачене страхове відшкодування у розмірі 25522,91 грн. та суму сплаченого судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2019 року позов залишено без задоволення.

Залишаючи позовні вимоги ПрАТ «УАСК «АСКА» без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем внаслідок настання страхового випадку 15 червня 2018 року реалізоване його право на відшкодування страхової виплати, здійсненої страхувальнику (потерпілому), шляхом судового захисту у порядку господарського судочинства. Так, Господарським судом м. Києва від 18 лютого 2019 року позов ПрАТ «УАСК «АСКА» до ПрАТ «СК «ФНТЕР-ПОЛІС» про відшкодування 47010 грн. задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «ФНТЕР-ПОЛІС» на користь ПрАТ «УАСК «АСКА» 21487,09 грн. відшкодування. Оскільки ліміт страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/004227888 від 13.06.2018 року становить 100000 грн., і ця сума була достатньою для відшкодування страховику потерпілої у ДТП особи завданої шкоди, відповідно, норма ст. 1194 ЦК України в цьому випадку застосована бути не може. Надання позивачем рахунку-фактури №ЛТ-00002178 від 25.06.2018 року ТОВ «Автокомп Сервіс ЛТД» в якому вартість ремонту автомобіля становить 47010 грн. не змінює правовідносин в цій справі, та не є підставою для стягнення заявленої до відшкодування шкоди з ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2019 року та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги скаржником зазначається, що на виконання умов договору страхування транспортного засобу № 3415913 від 02.02.2018 року, на підставі страхового акту № 7732/10 від 05.07.2018 року, позивачем перераховано страхувальнику суму у розмірі 47010 грн. на підставі рахунку виставленого ТОВ «Автокомп Сервіс ЛТД». Натомість, звіт автотоварознавчого дослідження, на підставі якого, господарським судом стягнуто на їх користь 21487,09 грн. є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яка необхідна для відновлення транспортного засобу. Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 116 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, яким встановлено, що розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що сума відшкодування, відповідно до рішення Господарського суду № 910/16937/18 виплаченого ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» в порядку регресу позивачу у розмірі 21487,09 грн., визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 63С/06/18 від 02.07.2018 року, а розмір реальних збитків, необхідних для відновлення пошкодженої речі, які відшкодовані ПрАТ «УАСК «АСКА» потерпілому, становлять 47010 грн., тобто є меншою реальної вартості робіт. Якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування) на підставі ст. 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак різниця між цими сумами, на думку скаржника, має бути відшкодована ОСОБА_1 у порядку суброгації, відповідно до правила статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02 грудня 2019 року в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА».

20 грудня 2019 року, ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, надав відзив на вказану апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає також, що апеляційна скарга повністю дублює позовну заяву та відповідь на відзив, доводи у яких були досліджені судом першої інстанції, а отже є очевидним зловживанням своїми процесуальними правами, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить застосувати до ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» заходи процесуального примусу, шляхом накладення штрафу в розмірі, визначеному ст. 148 ЦПК України.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Воловік проти України» зазначив, що Суд нагадує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (див., наприклад, рішення у справі "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі" (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) N 39199/ 98, п. 62, 26 липня 2005 року).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також неодноразово наголошував, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія A No 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та дотримуватися пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі Guйrin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37).

Таким чином, відсутні підстави вважати, що позивачем здійснено дії передбачені ст. 44 ЦПК України відсутні, оскільки оскарження судового рішення, не є зловживанням процесуальними правами в розумінні положень ст. 44 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, встановлено судом першої інстанції, та не оскаржується сторонами, що 15 червня 2018 року приблизно о 11 год. 00 хв. на пр. Б.Хмельницького район перехрестя з вул. Берегова в м. Мелітополь Запорізької області, ОСОБА_2 В.В., керуючі мотоциклом «Bajaj» д.р.н. АР 6345 НОМЕР_2 не витримав безпечної дистанції скоїв зіткнення з автомобілем, що рухався попереду та зупинився «Ford Focus» д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримала механічні пошкодження.

Вищенаведене також встановлено постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року у справі № 336/3458/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу (а.с. 17).

З договору страхування транспортного засобу № 3415913 від 02.02.2018 року укладеним між ПрАТ «УАСК АСКА» та ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» вбачається, зокрема, що автомобіль «Форд», д.р.н. НОМЕР_1 застрахований за програмою «Прем`єр-Форте» (а.с. 6-16).

Зі Звіту СПД ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 63С/06/18, складеного 02.07.2018 року, вбачається, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, склала 21487,09 грн. (а.с. 20-28).

Відповідно до Рахунку-фактури ТОВ «Автокомп сервіс ЛТД» №ЛТ-00002178 від 25.06.2018 року, вартість ремонтних робіт пошкодженого в ДТП автомобіля страхувальника позивача склала 47010 грн. з ПДВ (а.с. 30).

З копії платіжного доручення № 7035 від 09.07.2018 року, вбачається, що ПрАТ «УАСК АСКА» на підставі страхового акта №7732/10 від 05.07.2018 року виплачено страхове відшкодування на рахунок ТОВ «Автокомп сервіс ЛТД» у розмірі 47010 грн. (а.с. 43).

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» на підставі полісу №АМ/004227888 з лімітом відповідальності по майну у сумі 100000 грн. та нульовою франшизою.

Рішенням Господарського суду м.Києва у справі №910/16937/18 від 18.02.2019 року позов ПрАТ «УАСК «АСКА» до ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» про відшкодування 47010 грн. задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» на користь ПрАТ «УАСК «АСКА» 21487,09 грн. відшкодування, здійснено розподіл судових витрат. Ухвалено видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили. В решті позову відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 14.03.2019 року (а.с. 91-93).

28 лютого 2019 року Колекторське управління ПрАТ «УАСК «АСКА» надіслало на адресу ОСОБА_1 лист, у якому зазначено про необхідність відповідача відшкодувати суму у розмірі 25522,91 грн., оскільки його страхова компанія відшкодувала шкоду лише у розмірі 21487,09 грн. (а.с. 45).

Відповіддю на вищезазначену претензію ОСОБА_1 спірну заборгованість не визнав, повідомив про незгоду із вимогою у зв`язку із тим, що його цивільно-правова відповідальність застрахована належним чином і страховик на виконання вказаного вище рішення суду, в межах ліміту страхової відповідальності, сплатив заборгованість у сумі, визначеній судом (а.с. 67-68).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки розмір завданої шкоди не перевищує ліміту відповідальності (розмір шкоди - 47010 грн., ліміт відповідальності - 100000 грн.), то суд правильно вважав необґрунтованими позовні вимоги до ОСОБА_1 .

У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), і відступати від неї не вбачається підстав.

Крім цього, дослідивши рішення Господарського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року по справі № 910/16937/18, колегією суддів встановлено, що судом було задоволено вимоги у розмірі 21487,09 грн. через відсутність акту виконаних робіт по рахунку-фактурі ТОВ «Автокомп сервіс ЛТД» № ЛТД-00002178 від 25 червня 2018 року.

За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, належним чином дослідив докази у справі і надав їм належну оцінку, а також достатньо повно встановив фактичні обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки, та ґрунтуються на помилковому тлумаченні законодавства.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права та має бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із отриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства визначеному цим Кодексом.

Рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з урахуванням ч. 4 ст. 263 ЦПК України, якою встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а отже підстав для задоволення апеляційної скарги ПрАТ «УАСК «АСКА» не вбачається.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 29 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: