ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року

м. Харків

справа №623/1043/20

провадження № 22-ц/818/2932/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Касаційний цивільний суд,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду про стягнення шкоди завданої органом державної влади

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 березня 2020 року у складі судді Бєссонової Т.Д., -

в с т а н о в и в :

24 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Касаційного цивільного суду про порушення цивільних прав органом державної влади, в якому просить суд стягнути з Касаційного цивільного суду 10000,00 гривень моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідача.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 березня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження за його позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 березня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, суперечить положенням Конституціє щодо наявності у громадянина права на отримання компенсації за рахунок держави моральної шкоди, спричиненої незаконними рішеннями органів державної влади, та положень цивільного законодавства щодо порядку такої компенсації.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції, прийшов до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до Касаційного цивільного суду про відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтував тим, що ухвалою Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику ( справа № 623/4072/19). Зазначає, що вказаним судовим рішенням йому спричинено значну моральну шкоду, розмір якої він оцінив у 10000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 березня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження за його позовом.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Частиною п`ятою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

На спірні правовідносини не поширюється юрисдикція судів з розгляду заявлених позивачем вимог, оскільки ні суддя як посадова особа, що здійснює правосуддя, ні суд як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

За таких обставин належним відповідачем у цих спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя..

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 березня 2017 року у справі N 6-3139цс16, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 січня 2018 року у справі N 61-1091св17.

Викладене узгоджується із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 711/2652/17.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а відтак, відповідно до ст. 375 ЦПК України, відсутні підстави для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 06 серпня 2020 року.