Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Бондаренко Н.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

24.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2016 року по справі №357/8912/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з останнього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року доньці виповнилось 18 років. На даний час вона продовжує самостійно виховувати спільну з відповідачем доньку ОСОБА_3 . Вони з донькою проживають по АДРЕСА_1 . Вона офіційно не працює та не має будь-яких офіційних доходів. Таким чином, вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Згідно довідки «Білоцерківського гуманітарно-педагогічного коледжу» №343 від 18.09.2019 року, дочка навчається за державним замовленням із 01.09.2019 року. На державному утриманні не перебуває. Закінчує навчання в червні 2023 року. Відповідач на даний час працює офіційно та отримує заробітну плату. Інших дітей на утриманні та вихованні відповідач не має. Добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовляється, тому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як досягнення нею 23 років та судові витрати.

21.10.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити вимоги у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітної плати, посилаючись на те, що він одружився вдруге і йому необхідно забезпечувати нову сім`ю, а дочка ОСОБА_4 зареєстрована в його квартирі, в зв`язку з чим йому приходиться сплачувати комунальні послуги і за неї.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіхпроцесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставусвоїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , відповідач у справі, та ОСОБА_1 , позивач у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Як вбачається з виконавчого листа від 27.09.2016 року по цивільній справі №357/8912/16-ц 2/357/3535/16 (а.с.6), з ОСОБА_2 були стягунуті аліменти на користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

На даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій виповнилося 18 років, є студентом 1-го курсу факультету «Дошкільна освіта» Комунального закладу вищої освіти Київської обласної ради «Білоцерківський гуманітарно-педагогічний коледж». Навчання здійснюється за державним замовленням з 01.09.2019 року, закінчує навчання в червні 2023 року, що підтверджується довідкою №391 від 24.09.2019 року (а.с.29).

Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області №1121 від 30.09.2019 року (а.с.35), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме за місцем проживання батька ОСОБА_2 .

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю, що не заперечується відповідачем.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.25-28), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03.06.2013 року звільнена з ТОВ «БЦ Порядок» на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням та на даний час офіційно не працевлаштована.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області від 03.12.2019 року (а.с.30), ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та їй відповідно до ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та з 16.09.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року їй було призначено державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства в розмірі 2 255,60 грн. з надбавкою на догляд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про доходи №92 від 04.12.2019 року (а.с.31), ОСОБА_3 навчається у КЗВО КОР «Білоцерківський гуманітарно-педагогічний коледж». Форма навчання безплатне, денна форма навчання. Загальна сума доходу за період з 01.09.2019 року по 30.11.2019 року без урахування аліментів становила 2 940 грн.

З довідки Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості №3474 від 03.12.2019 року (а.с.32), вбачається, що ОСОБА_1 на обліку, як безробітна в Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків (а.с.33), ОСОБА_1 отримала ІНФОРМАЦІЯ_3 року аліменти в розмірі 7 429,83 грн., 01.02.2019 року аліменти в розмірі 12 397,10 грн., 01.03.2019 року аліменти в розмірі 4 220,62 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на не рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.34), відсутні відомості щодо нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 .

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 20 Постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач в своїх поясненнях в судовому засіданні просив позов задовольнити частково в розмірі 1/6 частини, посилаючись на те, що дочка зареєстрована з ним і він сплачує за неї комунальні послуги, від працює вчителем у школі і отримує в середньому заробітну плату в розмірі 8000,00 грн., з якої сплачував аліменти на дочку та на додаткові її витрати, в липні 2019 року він другий раз одружився, дітей від цього шлюбу в нього не має, дружина його працює, але 5000 грн. на місяць їм недостатньо.

Однак, відповідач не надав до суду належних і допустимих доказів, які б у своїй сукупності дали змогу встановити вказані ним обставини та дали підстави стверджувати про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховним Судом України по справі № 346/103/17 , провадження №61-20178св18 від 23.01.2019 року.

Тому, визначаючи розмір аліментів, суд керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, враховує, що ОСОБА_3 навчається на денному відділенні, отримує стипендію з 01.09.2019 року, яка встановлена лише на перший навчальний рік, її мати ОСОБА_1 не працює, крім соціальної допомоги, аліментів і додаткових витрат на дочку, які виплачуються лише до повноліття дочки, інших доходів не має, отже не має можливості забезпечити дочку усім необхідних для її життєдіяльності та навчання, а відповідач здорова і працездатна людина, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, отримує заробітну плату, отже має можливість надавати матеріальну допомогу дочці.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як досягнення нею 23 років.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати на правничу допомогу в розмірі 500,00 грн., що підтверджено матеріалами справи (а.с. 7-8) та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 768,40 грн.

Слід зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Керуючись ст.182, 191,199-200 СК України, ст. 4, 12, 76 - 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ), про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.01.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко