ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2748/20
провадження № 2/753/4585/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

гловуючого судді Заставенко М.О.,

за участю

секретаря судового засідання Долі М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Король ОМ. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про визнання протиправним нарахування вартості послуг з централізованого опалення не на підставі показників лічильника та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до КП "Київтеплоенерго" в якій просив суд визнати дії Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування ОСОБА_1 вартості послуг з центрального опалення квартири АДРЕСА_1 без врахування показників лічильника теплової енергії № 69103509 починаючи з жовтня 2019 року протиправними; зобов"язати КП "Київтеплоенерго" здійснити ОСОБА_1 перерахунок вартості послуг з центрального опалення квартири АДРЕСА_1 починаючи з жовтня 2019 року по дату набрання рішенням законної сили відповідно до показників лічильника теплової енергії № 69103509; зобов"язати КП "Київтеплоенерго" здійснювати ОСОБА_1 нарахування вартості з центрального опалення квартири АДРЕСА_1 на підставі показників лічильника теплової енергії № 69103509.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним. ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі- продажу квартири від 01.08.2000 р. є власником квартири АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з центрального опалення, які надаються Комунальним підприємством Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Починаючи з 2000 року по 2018 рік споживчі послуги з центрального опалення Позивачу надавались ПАТ «Київенерго».24.04.2018 року Київською міською радою прийнято рішення № 517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року. Майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, повернене з володіння та користування ПАТ Київенерго» після припинення вищезазначеної Угоди, 30.04.2018 року закріплено на правах господарського відання за комунальним підприємством «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської державної адміністрації.Починаючи з 24.04.2018 року постачальником послуг з центрального опалення позивачу є відповідач.До жовтня 2018 року позивач сплачував кошти за центральне опалення відповідно до встановлених тарифів згідно площі квартири.01.10.2018 року на підставі Договору-акту виконаних робіт фізична особа-підприємець ОСОБА_4 здійснив роботи з влаштування вузла комерційного обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , які були виконані на підставі Робочого проекту обладнання квартирного вузла обліку теплової енергії, який належним чином погоджений у тому числі постачальником послуг з центрального опалення.За результатами виконання робіт Позивачу встановлений лічильник квартирного обліку теплової енергії типу Ultraheat за № 69103509.У Свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки № 24-1-ЗК/5672 визначено, що зазначений вище лічильник за № 69103509 відповідає вимогам ДСТУ ЕК 1434. Дане свідоцтво діє до 26.09.2022 року. 04.10.2018 року вказаний лічильник квартирного обліку теплової енергії прийнятий на комерційний облік, що підтверджується Актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення та опломбовано наступними пломбами з шифром: накидні гайки витратоміра та термоперетворювач на подавальному трубопроводі № с40846813; термоперетворювач на зворотньому трубопроводі № с40846814. У період з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року відповідач виставляв позивачу рахунки-повідомлення на сплату послуг за спожите центральне опалення згідно показників лічильника за № 69103509 відповідно до кількості Гкал.Натомість, з незрозумілих причин, з метою завищення вартості послуг з центрального опалення, порушуючи права позивача, як споживача послуг з центрального опалення, починаючи з жовтня 2019 року відповідач почав нараховувати вартість послуг з центрального опалення без врахування показників лічильника обліку, чим порушує права позивача, що і змусило останнього звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2020 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

08.05.2020 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що доводи позовної заяви є необгрунтованими та такими, що не базуються на нормах чинного законодавства України, а тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України.Так, порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 829, та відповідно до п. 6 встановлює 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку.При цьому технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається під час обстеження внутрішньобудинкової системи опалення суб`єктом господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання шляхом встановлення відповідності кожному з критеріїв у форматі так/ні, визначених у пункті 6 цього Порядку, про що складається акт обстеження у довільній формі (п. 4).Однак, Позивачем відповідні акти, складені уповноваженою на це організацією, що має відповідну ліцензію, надано не було. Більше того, у доданому до позову робочому проекті на обладнання квартири квартирним вузлом обліку теплової енергії зазначено, що система опалення змішана (двотрубна із загальним зворотним трубопроводом -на одну квартиру припадає п`ять подаючих теплоносій стояків), а сам вузол обліку розташовано у квартирі АДРЕСА_1 .Пунктом 10 Порядку оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09.08.2018 № 205, передбачено, що вузол розподільного обліку теплової енергії встановлюється за межами приміщення у будівлі із забезпеченням доступу для зняття показань засобів вимірювальної техніки.Проте, у позивача вузол обліку встановлено в квартирі, що суперечить зазначеним вище вимогам. Відповідно до п. З Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від№ 829, передбачено, що розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлю.Однак, у позивача відсутній єдиний тепловий ввід в квартиру, що унеможливлює встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії.Враховуючи те, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою, то, відповідно, в такій квартирі можливим є влаштування приладів-розподілювачів. а не встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії. Згідно роз`яснення Мінрегіону від 22.01.2016 слідує, що встановлення приладів регулювання та обліку тепла окремої квартири в багатоповерховому будинку з вертикальною системою опалення призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення як гідравлічного режиму системи опалення так і теплового балансу будинку вцілому. Враховуючи виявлені факти Підприємством не беруться до розрахунків показання вузлів розподільного обліку теплової енергії вказаного будинку з метою дотримання прав всіх поживачів, що проживають за зазначеною адресою. Відповідно розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалюваній площі квартири.

25.05.2020 року надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено що роботи по влаштуванню вузла комерційного обліку теплової енергії у квартирі позивача були здійснені на підставі робочого проекту, який належним чином погоджений у тому числі і відповідачем. Лічильник був прийнятий на комерційний облік та опломбований. Вказане також підтверджує технічну можливість встановлення такого лічильника в квартирі позивача.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі- продажу квартири від 01.08.2000 р. є власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 6 - 7).

01.10.2018 року між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_4 підписано договір-акт виконаних робіт № П-3377 предметом якого є роботи з влаштування вузла комерційного обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12).

На підставі робочого проекту за результатами виконання робіт позивачу встановлений лічильник квартирного обліку теплової енергії типу Ultraheat за № 69103509 (а. с. 13 - 30, 38).

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів;

прилад - розподілювач теплової енергії - прилад або комплекс обладнання та матеріалів до них, що встановлюється на опалювальному приладі системи опалення будівлі, використовується для визначення частки споживання теплової енергії окремим опалювальним приладом споживача у загальному споживанні відповідно до показань вузла комерційного обліку та відповідає вимогам, визначеним методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Таким чином, вказаним Законом передбачено встановлення у квартирі приладів-розподілювачів теплової енергії, а не вузлів розподільного обліку.

Відповідно до частини сьомої статті 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" Кабінет Міністрів України було затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, який визначає процедуру визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі (далі - вузол розподільного обліку), інформацію, яка має бути зазначена в акті обстеження внутрішньобудинкової системи опалення для визначення можливості встановлення вузлів розподільного обліку, критерії визначення економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Процедура оснащення вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку окремих приміщень у будівлях відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» регулюється «Порядком оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку», затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 09.08.2018 № 205.

Відповідно до п. 4 вказаного Порядку, оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку теплової енергії здійснюється у разі наявності технічної можливості, яка визначається з урахуванням вимог статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», тобто відбувається наступним чином:

З метою визначення технічної можливості встановлення індивідуального (квартирного) лічильника теплової енергії власник (співвласники) квартири звертається до організації, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання.

За результатом обстеження складається акт, у якому зазначається висновок щодо наявності або відсутності технічної можливості встановлення індивідуального (квартирного) лічильника теплової енергії згідно вимог «Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 829.

У разі наявності технічної можливості встановлення індивідуального (квартирного) лічильника теплової енергії власник (співвласники) квартири самостійно здійснює вибір моделі лічильника теплової енергії відповідно до вимог Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163, у тому числі щодо класу точності.

Власник (співвласники) квартири звертається до організації, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з монтажу приладів і засобів вимірювання, щодо встановлення у відповідності до вимог супровідної документації індивідуального (квартирного) лічильника теплової енергії та організації його захисту від несанкціонованого втручання в роботу.

Процедура прийняття на абонентський облік індивідуальних лічильників теплової енергії відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» регулюється «Порядком прийняття приладу обліку на абонентський облік», затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 12.10.2018 № 270.

Позивачем не надано до суду доказів дотримання вказаних вимог закону щодо встановлення та прийняття на облік індивідуального лічильника теплової енергії. Крім того, як зазначено позивачем, вузол обліку теплової енергії встановлений у квартирі позивача, що суперечить Порядку оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку.

Враховуючи зазначене, суд вважає відсутніми підстави для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки при перевірці судом доказів наданих сторонами порушень норм права з боку відповідача не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст рішення виготовлено 03.08.2020 року.