ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Чернівці

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю

суддів: Литвинюк І.М., Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

учасники справи

позивач ОСОБА_2

відповідач Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року, головуючий у першій інстанції Масюк Л.О.

встановив:

ОСОБА_2 у червні 2020 року звернувся до суду з позовом до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання дій

Справа №718/1109/20 Головуючий у 1 інстанції Масюк Л.О.

Провадження №22-ц/822/614/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконними та бездіяльність протиправною, електронних торгів недійсними, скасування протоколу і акту про проведені електронні торги.

Просив визнати бездіяльність Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) по не визначенню перед початком примусової реалізації частки боржника ОСОБА_3 у загальному майні, яким вона володіє на праві спільної часткової власності з ОСОБА_2 , а саме 1/2 частки нежилого приміщення загальною площею 60,27 м.кв, що складається з кабінету 1-33 площею 20,70 м.кв, роздягальні 1- 34 площею 10,7 м.кв, комори 1-35 площею 1,9 м.кв, частини вестибюлю 1-37 площею 26,97 м.кв, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , протиправною.

Визнати дії Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) по передачі на електронні торги, що відбулися 21 лютого 2020 року, належного ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме 1/2 частки нежилого приміщення загальною площею 60,27 м.кв, що складається з кабінету 1-33 площею 20,70 м.кв, роздягальні 1- 34 площею 10,7 м.кв, комори 1-35 площею 1,9 м.кв, частини вестибюлю 1-37 площею 26,97 м.кв, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , протиправними.

Визнати торги недійсними та скасувати протокол та акт про проведені 21 лютого 2020 року електронні торги з реалізації нежилого приміщення загальною площею 60,27 м.кв, що складається з кабінету 1-33 площею 20,70 м.кв, роздягальні 1-34 площею 10,7 м.кв, комори 1-35 площею 1,9 м.кв, частини вестибюлю 1-37 площею 26,97 м.кв, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 у червні 2020 року звернувся з заявою про забезпечення позову.

Просив забезпечити позов шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій з переоформлення права власності на нерухоме майно загальною площею 60,27 м.кв, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна №225, номер об`єкта в РПВН 17375552).

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що заходи забезпечення позову направлені на захист права власності ОСОБА_2 на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , перешкоджання здійсненню Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» реалізації майна іншим особам, що зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Судом першої інстанції не надано оцінки обгрунтованості вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надходило.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1, 2 ст.149, п.2 ч.1 ст.150, ч.1 ст.151 ЦПК України та дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом заборони вчиняти будь-які дії з реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», невиконання судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову ОСОБА_2 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання бездіяльності та дій Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції протиправними, торгів недійсними та скасування протоколу і акту про проведені електронні торги.

Отже має місце спір між ОСОБА_2 та Кіцманським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті», Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» з правомірності та бездіяльності, прилюдних торгів.

Разом з тим позов ОСОБА_2 містить немайнові вимоги, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про звернення стягнення, яке змінено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 2 серпня 2017 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2007 року в розмірі 50772 доларів США 7 центів та 293935 грн. 18 коп., що складається з непогашеної суми кредиту 28635 доларів США 3 центів, заборгованості зі сплати процентів 32137 доларів США 67 центів, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань 293935 грн. 18 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення, вбудоване, яке розташовано по АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 619450 грн.

Кіцманським районним судом Чернівецької області 6 вересня 2017 року видано виконавчий лист №718/1499/14-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2007 року в розмірі 50772 доларів США 7 центів та 293935 грн. 18 коп., що складається з непогашеної суми кредиту 28635 доларів США 3 центів, заборгованості зі сплати процентів 32137 доларів США 67 центів, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань 293935 грн. 18 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення, вбудоване, яке розташовано по АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 619450 грн.

Постановою державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Григорчака А.П. від 10 січня 2018 року накладено арешт на нежиле приміщення вбудоване, що знаходиться по АДРЕСА_1 , складається з кабінету 1-33 площею 20,7 кв.м, роздягальні 1-34 площею 10,4 кв.м, комори 1-35 площею 1,90 кв.м, частини вестибюлю 1-37 площею 26,897 кв.м загальною площею 60,27 кв.м.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поділ спільного майна подружжя визнано право власності ОСОБА_2 на Ѕ нежилого приміщення вбудованого, що знаходиться по АДРЕСА_1 , складається з кабінету 1-33 площею 20,7 кв.м, роздягальні 1-34 площею 10,4 кв.м, комори 1-35 площею 1,90 кв.м, частини вестибюлю 1-37 площею 26,897 кв.м загальною площею 60,27 кв.м.

Протоколом проведення електронних торгів державного підприємства «Сетам» №467090 від 21 лютого 2020 року переможцем електронних торгів з реалізації предмета іпотеки нежитлового приміщення вбудованого загальною площею 60,27 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 , визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті».

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 посилався на можливість здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» реалізації майна іншим особам, що зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Разом з тим заява ОСОБА_2 про забезпечення позову зазначає лише наявність спору між сторонами.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 не наведено обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову, та не надано на їх підтвердження доказів.

У матеріалах справи відсутні докази, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_2 з правомірності дій та бездіяльності Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, прилюдних торгів, за захистом яких він звернувся до суду.

Невжиття заявленого заходу забезпечення позову не призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав або інтересів ОСОБА_2 з правомірності дій та бездіяльності Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, прилюдних торгів, оскільки ОСОБА_2 зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за позовом ОСОБА_2 до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання дій та бездіяльності протиправними, прилюдних торгів недійсними, скасування протоколу та акту про проведені прилюдні торги без нових звернень до суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт 7 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Обраний ОСОБА_2 вид забезпечення позову спрямований на запобігання здійсненню реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , реалізоване на електронних торгах.

За таких обставин заборона здійсненню реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , реалізоване на електронних торгах, до ухвалення рішення у справі порушує законні права та інтереси переможця електронних торгів Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» та стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», оскільки фактично зупиняє здійснення виконавчих дій з звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тому підстави для заборони здійсненню реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , відсутні.

З урахуванням викладеного ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 3 серпня 2020 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді І.М. Литвинюк

О.О. Одинак