КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 377/759/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/7466/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарях Гойденко Д.В., Синявському Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», подану через представника Топало Романа Васильовича , на рішення Славутицького міського суду Київської області від 07 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Теремецької Н.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» (надалі ДСП ЧАЕС), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» (надалі ДП УЗФО ЧАЕС) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

у жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДСП ЧАЕС, в якому просила поновити на роботі на ДП «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» в особі Комісії з реорганізації ДП «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС», на посаді бухгалтер 1 категорії; стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі, розрахованій станом на день винесення рішення у справі.

В обґрунтування позову зазначала, що 01.03.2012 вона була прийнята на ДП УЗФО ЧАЕС на посаду бухгалтера 1 категорії в бухгалтерію в порядку переведення з ДСП ЧАЕС.

02.09.2019 звільнена із займаної посади у зв`язку із скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що звільнення проведено з порушенням трудового законодавства України. Відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження № 42-19 від 14.03.2019, яке є органом управління, прийнято рішення про припинення ДП УЗФО ЧАЕС шляхом приєднання до ДСП ЧАЕС, утворено Комісію з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС та затверджено її склад. Накази голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС № 105 від 13.06.2019 «Про зміни в організації виробництва та праці» і № 116 від 27.06.2019 «Про заходи в зв`язку з припиненням ДП УЗФО ЧАЕС та приєднанням до ДСП ЧАЕС не містять техніко-економічного обґрунтування прийняття рішення про зміни в організації виробництва і праці та необхідність скорочення чисельності або штату працівників. Комісією з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС, до якої відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України перейшли повноваження щодо управління справами зазначеного підприємства, не виконано вимоги ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України щодо завчасного надання інформації Первинній профспілковій організації ДП УЗФО ЧАЕС з питання скорочення чисельності або штату працівників, про причини наступних звільнень, строки проведення звільнення. В порушення положень ч. 3 ст. 49-2, ч. 2 ст. 40 КЗпП України їй не запропоновано ні на час вручення повідомлення про скорочення штату, ні на час звільнення інші вакантні посади та не враховано її переважне право на залишення на роботі відповідно до ст. 42 КЗпП України.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07.02.2020 позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 з 02.09.2019 на посаді бухгалтера 1 категорії ДСП ЧАЕС. Стягнуто з ДСП ЧАЕС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.09.2019 по 07.02.2020 в сумі 113 085,32 грн без урахування передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ДСП ЧАЕС через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, висновки суду про наявність об`єктивної можливості запропонувати позивачці іншу вакантну посаду не ґрунтуються на матеріалах справи, не узгоджуються з положення ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України та висновками Верховного Суду України, які викладено в постановах від 01.04.2015 у справі № 4-60цс15 та від 09.08.2017 у справі № 6 - 1264цс17. Згідно штатного розпису та введеного в дію наказу № 114 від 26.06.2019, такого структурного підрозділу як бухгалтерія не передбачено. Помилковим є висновки суду щодо ненадання доказів, що у зв`язку із скороченням посади її неможливо перевести за її згодою на іншу роботу на ДСП ЧАЕС, яке стало правонаступником. Суд також не звернув уваги, що правонаступником ДП УЗФО ЧАЕС стало лише 13.01.2020, коли до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і громадських формувань внесені відповідні зміни до відомостей про юридичну особу, в той час як звільнення позивачки відбулось у вересні 2019 року, тобто після виведення посади з штату, коли на підприємстві не було жодних вакансій, які б можна було запропонувати. Висновки суду, щодо реорганізації підприємства шляхом приєднання до іншого підприємства та включає зобов`язання роботодавця по працевлаштуванню працівника реорганізованого підприємства, суперечить правовій природі дискреційного права юридичної особи на власний розсуд визначати свою організаційну структуру та штатний розпис. Суд не звернув уваги, що передача на баланс активів була передбачена планом заходів із реорганізації відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 14.03.2019, який затверджував план заходів із реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС шляхом його приєднання до ДСП ЧАЕС. Крім того така передача активів була необхідна для забезпечення виконання функції новоствореним підрозділам, а тому не свідчила про правонаступництво прав та обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС. Крім того, суд не врахував, що на момент звільнення позивачки 02.09.2019, ДСП ЧАЕС не набуло статусу правонаступника, та тому вважає, що у ДП УЗФО ЧАЕС не було можливості перевести позивачку з її згоди на іншу роботу. Суд не обґрунтував мотивів, через які залишив поза увагою документи, витребувані за клопотанням позивачки та вважає, що вони не були належним чином дослідженні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись його на законність та обґрунтованість. Зазначає, що відповідач не надав доказів неможливості запропонувати їй інші вакантні посади, та іншим працівникам пропонувалось робота і вони були переведенні. А з моменту вручення повідомлення про скорочення штату працівників та до моменту звільнення, комісією з реорганізації не було запропоновано жодної вакансії. Вважає необгрунтованим посилання апелянта на постанови Верховного Суду України, оскільки висновки у цих постановах зроблені на підставні інших фактичних обставин. Щодо посилань у апеляційній скарзі на дискреційне право то вказане положення не може стосуватись відповідача, оскільки застосовується лише щодо органів державної влади. Доводи апеляційної скарги, що вона мала подати заяву про працевлаштування, оскільки це є однією з умов, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України не ґрунтуються на положеннях закону. Обов`язок працевлаштування працівника, який підлягає скороченню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України покладається на роботодавця.

У судовому засіданні представник відповідача Топало Р.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.03.2012 ОСОБА_1 прийнята на роботу на ДП УЗФО ЧАЕС бухгалтером першої категорії в бухгалтерію в порядку переводу з ДСП ЧАЕС.

15.02.2019 головою Державного агентства України з управління зоною відчуження ОСОБА_4 видано наказ № 27-19 «Про затвердження організаційно-управлінської структури підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління ДАЗВ», яким з метою оптимізації діяльності підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління ДАЗВ, шляхом реформування організаційно-управлінської структури затверджено організаційно-управлінську структуру підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління ДАЗВ, в складі якої було відсутнє ДП УЗФО ЧАЕС.

12.03.2019 листом голови ППО ДП УЗФО ЧАЕС № 539-УЗФО повідомлено голову ДАЗВ про допущення порушень внаслідок підписання без консультацій з Профспілкою наказу ДАЗВ № 27-19 від 15.02.2019 та зазначено вимогу щодо залучення профспілки до масштабних змін, що може вплинути на працездатність трудового колективу.

14.03.2019 наказом голови Державного агентства України з управління зоною відчуження № 42-19 «Про припинення державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС», в редакції наказів від 20.03.2019 № 50-19, від 26.03.2019 № 61-19, від 16.04.2019 № 76-19, від 06.05.2019 № 88-19, від 10.06.2019 № 116-19, від 01.07.2019 № 134-19, припинено ДП УЗФО ЧАЕС в результаті реорганізації шляхом його приєднання до ДСП ЧАЕС, установлено, що ДСП ЧАЕС є правонаступником майна, прав і обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС; утворено Комісію з реорганізації та затверджений План заходів з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС.

18.03.2019 Головою Атомпрофспілки направлено лист № 12/78, адресований Голові ДАЗВ, в якому він зазначив, що в разі застосування положень законодавства про переведення працівників або їх вивільнення (п. 1 ст.40 КЗпП України), які передбачені в Плані заходів з реорганізації в пп. 2 - 3, 12-15, суттєво погіршується правове положення працівників. Такі дії не відповідають вимогам чинного законодавства щодо реорганізації підприємства з точки зору трудових відносин і самій суті переведення. Всі працівники повинні автоматично включатися до штату ДСП ЧАЕС на попередніх умовах, за яких вони працювали раніше.

19.03.2019 з аналогічними вимогами про автоматичне включення до штату ДСП ЧАЕС працівників ДП УЗФО ЧАЕС на умовах укладених трудових договорів направлено звернення директора ДП УЗФО ЧАЕС голові ДАЗВ та голові Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС за № 01-19/303.

29.03.2019 головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС направлено на адресу голови ППО ДП УЗФО ЧАЕС та голови ППО ЧАЕС лист № 01-19/345 «Про заплановане наступне вивільнення», у якому вказано, що для підвищення ефективності і оптимізації управління ДСП ЧАЕС на основі проведеного аналізу економічних і виробничих можливостей, у зв`язку з наступним приєднанням до нього ДП УЗФО ЧАЕС, на ДСП ЧАЕС будуть внесені зміни в його організаційну структуру та штатний розпис; припинення ДП УЗФО ЧАЕС викликає необхідність внесення змін в організацію виробництва і праці ДП УЗФО ЧАЕС, а саме скорочення чисельності або штату працівників та їх звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 01.07.2019, в тому числі по підрозділах, які зазначено в ньому; всього з облікової чисельності 790 працівників планується до вивільнення 114 працівників. У цьому листі зазначено, що в структурному підрозділі бухгалтерія планується звільнення всіх працівників цього підрозділу: керівники - 2, професіонали - 7, фахівці - 4. Вказано, що більш детальна інформація щодо категорій працівників, які підлягають скороченню на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України буде направлена на адресу ППО ДП УЗФО ЧАЕС після затвердження змін до штатного розпису ДСП ЧАЕС, хоча така інформація до первинної профспілкової організації ДП УЗФО ЧАЕС направлена не була.

17.04.2019 наказом голови Державного агентства України з управління зоною відчуження № 78-19 затверджено Положення про Комісію з реорганізації (ліквідації) підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління ДАЗВ, в якій визначено повноваження Комісії з реорганізації (ліквідації) підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління ДАЗВ, та голови Комісії.

30.05.2019 наказом першого заступника генерального директора (з планування та зняття з експлуатації) ДСП ЧАЕС № 705 «Щодо введення в дію та втрати чинності штатних розписів» з 30.05.2019 введено в дію на ДСП ЧАЕС штатні розписи таких підрозділів: адміністративно-господарського цеху, складського господарства, транспортного цеху, відділу організації харчування, відділення забезпечення фізичного захисту та охорони об`єктів зони відчуження та м. Славутич, до яких перейшли всі завдання та функції, що виконували структурні підрозділи ДП УЗФО ЧАЕС.

27.05.2019 голові Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС головою ППО ДП УЗФО ЧАЕС направлено лист за № 558-УЗФО щодо грубих порушень законодавства при здійснені реорганізації та з аналогічними вимогами був направлений лист голови ППО ЧАЕС від 27 травня за № 38-15/168.

13.06.2019 головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС видано наказ № 105 «Про зміни в організації виробництва і праці», яким доручено директору ДП УЗФО ЧАЕС підготувати новий штатний розпис підприємства за виключенням штату і чисельності працівників підрозділів підприємства, які буде вивільнено, та надати ДАЗВ підготовлений штатний розпис для його подальшого погодження. Після введення в дію нового штатного розпису забезпечити персональне вручення працівникам під підпис письмових повідомлень про скорочення відповідних посад та наступне їх звільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Підставою для винесення цього наказу, став проведений аналіз виробничих можливостей подальшої господарської діяльності ДП УЗФО ЧАЕС шляхом приєднання до ДСП ЧАЕС, наказ № 705 від 30.05.2019, яким було затверджено погоджений ДАЗВ штатний розпис ДСП ЧАЕС, та протокол № 4 засідання Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС № 4 від 11.06.2019 року.

Згідно з протоколом № 4 засідання Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС, до якої перейшли повноваження щодо управління справами ДП УЗФО ЧАЕС, не розглядалось питання щодо кількості та категорій працівників ДП УЗФО ЧАЕС, які підлягали скороченню, та не приймалось будь-яких рішень з цих питань,.

19.06.2019 головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС затверджено та погоджено з головою ДАЗВ структурну схему ДП УЗФО ЧАЕС, до складу якої ввійшло чотири підрозділи: відділ організації харчування; адміністративно-господарський цех; транспортний цех; відділ забезпечення фізичного захисту та охорони об`єктів зони відчуження та м. Славутича. Цього ж дня головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС затверджено та погоджено з головою ДАЗВ штатний розпис ДП УЗФО ЧАЕС, до складу якого ввійшли вказані структурні підрозділи, тобто ті підрозділи, які були включені до штатного розпису ДСП ЧАЕС, введеного в дію з 30.05.2019.

26.06.2019 наказом голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС № 114 введено в дію вказаний штатний розпис ДП УЗФО ЧАЕС з 26.06.2019.

27.06.2019 головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС видано наказ № 116 «Про заходи в зв`язку з припиненням ДП УЗФО ЧАЕС та приєднанням до ДСП ЧАЕС». Даним наказом надано доручення відповідальним особам підготувати список № 1 персоналу, який підлягає переведенню до ДСП ЧАЕС через приєднання внаслідок реорганізації, шляхом виключення із особового складу ДП УЗФО ЧАЕС та включення до особового складу ДСП ЧАЕС, та список № 2 персоналу, який підлягає звільненню з ДП УЗФО ЧАЕС внаслідок скорочення; забезпечити вручення персонально кожному працівнику повідомлення про скорочення та ознайомити під підпис з інформацією про наявні на ДСП ЧАЕС вакансії для можливого працевлаштування; працівникам, які підлягають скороченню, у разі надання згоди працювати на будь-якій із запропонованих вакансій, подавати відповідні заяви про прийняття на роботу на ДСП ЧАЕС до спливу 2 -місячного терміну.

На виконання вказаного наказу підготовлено список № 1 персоналу, який підлягає переведенню до ДСП ЧАЕС. Дія трудових договорів частини працівників ДП УЗФО, а саме працівників адміністративно-господарського цеху, транспортного цеху, відділу організації харчування, відділення забезпечення фізичного захисту та охорони об`єктів зони відчуження та м. Славутич, які були зазначені в списку № 1, була продовжена на ДСП ЧАЕС відповідно до ч. 4 ст. 36 КЗпП України та ці правники зараховані до штатного складу ДСП ЧАЕС.

Згідно з наказом № 364-ос від 04.07.2019 «Про виключення працівників із особового складу ДП УЗФО ЧАЕС», зі змінами, внесеними наказом № 368-ос від 10.07.2019, виключено працівників, визначених у затвердженому Списку № 1 персоналу, який підлягає переведенню на ДСП ЧАЕС, із особового складу ДП УЗФО ЧАЕС з 01.07.2019 (додаток № 1 до цього наказу).

Інша частина працівників ДП УЗФО ЧАЕС на виконання наказу голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС від 27 № 116 «Про заходи в зв`язку з припиненням ДП УЗФО ЧАЕС та приєднанням до ДСП ЧАЕС» включена до списку № 2 персоналу ДП УЗФО ЧАЕС, який підлягає звільненню внаслідок скорочення.

02.07.2019 позивачці вручено повідомленням про скорочення штату працівників № 05 від 01.07.2019, в якому зазначено про її наступне звільнення у зв`язку із скорочення штату працівників через реорганізацію підприємства. У повідомленні вказано, що у підрозділах ДСП «Чорнобильська АЕС» відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані їй для подальшого працевлаштування.

30.08.2019 наказом голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС № 399-ос ОСОБА_1 з 02.09.2019 звільнена у зв`язку зі скороченням, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, на підставі наказу ДАЗВ № 42-19 від 14.03.2019 зі змінами та доповненнями «Про припинення державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС».

Листом ППО ДП УЗФО ЧАЕС від 27.08.2019 № 600-УЗФО не надано згоду на звільнення. Відповідно до ст. 43-1 КЗпП України позивачку звільнено без попередньої згоди ППО ДП УЗФО ЧАЕС, оскільки працівник не є членом профспілки.

Відповідно до довідки ДСП ЧАЕС № 926 від 19.12.2019 середньоденна заробітна плата позивачки за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню склала 1037,48 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП УЗФО ЧАЕС припинило свою діяльність як юридична особа 13.01.2020.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено порядок звільнення позивачки, оскільки їй не було запропоновано вакантні посади, які були наявні на ДСП ЧАЕС.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховуються переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

За обставинами справи встановлено, що відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 14.03.2019 № 42-19 з наступними змінами припинено ДП УЗФО ЧАЕС, у якому працювала позивач на посаді бухгалтера першої категорії, внаслідок його приєднання до ДСП ЧАЕС. ДСП ЧАЕС є правонаступником всіх прав і обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС. Внаслідок реорганізації посада позивачки виключена із штатного розкладу.

Відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України позивачці 02.07.2019 вручено повідомленням про наступне вивільнення у зв`язку із скорочення штату працівників, та у повідомленні вказано про те, що вакантні посади на підприємстві відсутні.

Відповідач не заперечував, що як на час вручення позивачці повідомлення про наступне звільнення, так і на час її звільнення у ДСП ЧАЕС були наявні вакантні посади. Відповідачем надано копії звітів, які підтверджують наявність вакантних посад на підприємстві на час звільнення позивачки.

Судом першої інстанції встановлено, що звіти про вакансії на ДСП ЧАЕС згідно штатного розпису за період з 02.07.2019 по 02.09.2019 електронною поштою працівником відділу управління персоналом ДСП ЧАЕС ОСОБА_6 направлялись у період з 02.07.2019 по 16.09.2019 голові Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС. Дані обставини апелянт не оспорює.

Судом також правильно встановлено, що позивач відповідає кваліфікаційним вимогам до вказаних посад, зазначених у посадових та робочих інструкціях цих посад, чинних в період з дня вручення позивачці повідомлення про скорочення штату працівників і до дня звільнення.

Зазначені обставини свідчать про те, що у Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС в особі голови була об`єктивна можливість за відсутності вакансій на ДП УЗФО ЧАЕС, яке перебувало на стадії припинення, запропонувати позивачу вакансії на ДСП ЧАЕС, на які вона могла бути переведена за її згодою. До того ж іншим працівникам пропонувалася робота у ДСП ЧАЕС, та надалі вони переведені на роботу у ДСП ЧАЕС.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачці могли бути запропоновані лише вакантні посади, які були наявні у ДП УЗФО ЧАЕС, та відповідач не повинен був пропонувати вакантні посади, наявні у ДСП ЧАЕС колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Згідно із ч. 3 та ч. 4 ст. 36 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору.У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ч. 1 ст. 40).

Як вбачається з матеріалів справи єдиною підставою для зміни організаційної структури ДП УЗФО ЧАЕС, яке призвело до скорочення чисельності штату працівників був наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження від 15.02.2019 № 27-19, згідно з яким виключено ДП УЗФО ЧАЕС із структур, що належать до сфери управління ДАЗВ та наказ цього ж Агенства від 14.03.2019 № 42-19, яким припинено ДП УЗФО ЧАЕС в результаті реорганізації шляхом його приєднання до ДСП ЧАЕС та встановлено, що ДСП ЧАЕ є правонаступником майна, прав і обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС.

Відтак ДСП ЧАЕС стало правонаступником ДП УЗФО ЧАЕС. Інших змін в організаційній структурі ДП УЗФО ЧАЕС, не пов`язаних з приєднанням цього підприємства до ДСП ЧАЕС, не відбувалося. Зміни в організації виробництва і праці, з якими пов`язане скорочення чисельності або штату працівників відбулися внаслідок приєднання ДП УЗФО ЧАЕС до ДСП ЧАЕС.

При зміні власника підприємства, а також його реорганізації (злиття, приєднання, поділ, перетворення) трудові відносини, за згодою працівника, продовжуються. При реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу). Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки позивачці не було запропоновано вільних вакантних посад, які були наявні у відповідача як на час вручення попередження про майбутнє звільнення, так і на час звільнення суд першої інстанції дійшов правильних висновків про незаконність звільнення позивачки, поновив її на роботі та стягнув середній заробіток. Правильність нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідач не оскаржує, своїх контррозрахунків не надає, а відтак в апеляційному порядку дане питання не перевіряється.

Згідно зі ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов`язки припиненої юридичної особи, несе відповідальність за її зобов`язаннями в повному обсязі(ст. 107 ЦК України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП УЗФО ЧАЕС припинило свою діяльність як юридична особа 13.01.2020, номер запису: 3001075, правонаступником визначено ДСП ЧАЕС, .

Згідно з п 3.12 Статуту ДСП ЧАЕС підприємство є правонаступником майна, прав і обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що ДСП ЧАЕС стало правонаступником ДП УЗФО ЧАЕС лише з 13.01.2020, оскільки ДСП ЧАЕС, як правонаступник, прийняло на себе основні функції підприємства ДП УЗФО ЧАЕС, ще до внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ДП УЗФО ЧАЕС відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 14.03.2019 № 42-19 «Про припинення державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС», в редакції наказів від 20.03.2019 № 50-19, від 26.03.2019 № 61-19, від 16.04.2019 № 76-19, яким припинено ДП УЗФО ЧАЕС в результаті реорганізації шляхом його приєднання до ДСП ЧАЕС.

Крім того, у наказі голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС «Про заходи в зв`язку з припиненням ДП УЗФО ЧАЕС та приєднанням до ДСП ЧАЕС № 116 від 27.06.2019 вказано про те, що персоналу, який підлягає звільненню з ДП УЗФО ЧАЕС внаслідок скорочення необхідно забезпечити вручення персонально кожному працівнику повідомлення про скорочення та ознайомити під підпис з інформацією про наявні на ДСП ЧАЕС вакансії для можливого працевлаштування; працівникам, які підлягають скороченню, у разі надання згоди працювати на будь-якій із запропонованих вакансій, подавати відповідні заяви про прийняття на роботу на ДСП ЧАЕС до спливу 2-місячного терміну.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач повинна була скористатися правом самостійного працевлаштування, не ґрунтуються на положеннях закону, оскільки обов`язок працевлаштування працівника, який підлягає скороченню, покладено на роботодавця відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Оскільки позивач була незаконно звільнена, то суд правильно поновив її на тій же посаді. У випадку реорганізації підприємства, можливість поновлення працівника на посаді продовжує існувати, і у такому випадку працівник має бути поновлений на підприємстві-правонаступнику, яке крім отримання в порядку правонаступництва майнових прав реорганізованого підприємства отримало його обов`язки щодо працевлаштування його працівників (ч. 1 ст. 104 ЦК України), та рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не можна визнати обґрунтованими.

Випадки, коли порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення викладено у ч. 3 ст. 376 ЦПК України. На такі порушення апелянт не посилається.

Доводи ж апеляційної скарги про інші процесуальні порушення не можна брати до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом справу вирішено правильно. Суд не приймав рішення по вимогам, які не заявлені позивачкою, а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі позовних вимог безпідставні.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» залишити без задоволення.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 07 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 04.08.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик