У Х В А Л А

03 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 357/1510/19

провадження № 61-22833 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про залучення доказів, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук Марина Володимирівна, ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук Марина Володимирівна, ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від

19 листопада 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 29 серпня 2018 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В.,

ОСОБА_2 , зареєстроване в реєстрі за № 1-1872. Скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2

на будинок АДРЕСА_1 .

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, в якій просила скасувати це судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

24 грудня 2019 рокуВерховним Судом було відкрито касаційне провадження та витребувано справу №357/1510/19 із Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

17 червня 2020 року ОСОБА_1 подано клопотання до Верховного Суду про залучення доказу, а саме копії висновку судово-психіатричного експерта № 76

від 10 квітня 2019 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

За змістом цих норм, Верховний Суд не має компетенції оцінювати докази, досліджувати їх та робити на їх підставі висновки.

З огляду на викладене, у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для прийняття нових письмових доказів та долучення їх до матеріалів цивільної справи на стадії перегляду справи в касаційному порядку, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 400, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук Марина Володимирівна, ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 клопотання разом із додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров