Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

16 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь, заборгованість за договором позики від 02.04.2019 року в сумі 500000,00 грн., а також 5000,00 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 02 квітня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в розмірі 500000 грн., а він зобов`язався повернути їх в термін до 30.09.2019 року. В термін передбачений договором, грошові кошти не було повернуто.

17 жовтня 2019 року позивач звернувся до відповідача з Претензією №1, яка була вручена йому особисто в цей же день, з проханням повернути позивачеві отриману відповідачем суму позики в розмірі 500000 грн. протягом 14 календарних днів. Проте, відповідачем ця вимога виконана не була, його заборгованість перед позивачем згідно Договору позики від 02.04.2019 року в розмірі 500000 грн. залишається не погашеною, у зв`язку із чим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеній у позовній заяві, позов підтримав повністю, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення даного позову не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 квітня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в розмірі 500000 грн., а він зобов`язався повернути їх в термін до 30.09.2019 року, що стверджується договором позики від 02 квітня 2019 року, підписаного відповідачем. В термін передбачений договором, грошові кошти не було повернуто.

Позивач 17 жовтня 2019 року звертався до відповідача, з проханням повернути позивачеві отриману відповідачем суму позики в розмірі 500000 грн. протягом 14 календарних днів. Проте, відповідачем ця вимога виконана не була, його заборгованість перед позивачем згідно Договору позики від 02.04.2019 року в розмірі 500000 грн. залишається не погашеною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте, відповідачем умови договору позики не виконуються.

Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Станом на 30.09.2019 року, після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів, відтак зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 500000 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 5000 грн., 00 коп.

Керуючись ст. ст. 525-527, 530, 533, 554,625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 02.04.2019 року в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень, 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , суму судового збору у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.01.2020 року.

Суддя Р. Б. Єзерський