Провадження № 2/522/5290/20
УХВАЛА

11 серпня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бовра Дениса Юрійовича про забезпечення позову,

встановив:

09 липня 2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Заяць Костянтина Вікторовича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Делі Наталія Георгіївна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алексєєва Олена Олексіївна, ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання дій державного реєстратора протиправними, скасування записів щодо державної реєстрації права власності, про витребування двох квартир, про визнання права власності на квартири, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями, про виселення осіб з квартир.

Провадження у справі відкрито 30 липня 2020 року, встановлено загальний порядок розгляду справи.

03 серпня 2020 року представник позивача адвокат Бовра Д.Ю. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, якою просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відповідачам здійснювати будь-які дії щодо відчуження об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_1 ; заборонити органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти реєстраційні дії, у тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на об`єкти нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_1 .

Мотивує вимоги тим, що прилюдні торги, на яких квартира Позивача за адресою: АДРЕСА_2 була реалізована, та за результатами яких Відповідач ОСОБА_2 отримала Свідоцтво про право власності, Рішенням Приморського суду м.Одеси від 10 вересня 2014 року по справі № 522/23960/13-ц визнані незаконними, Свідоцтво про право власності скасоване. Проте Відповідач ОСОБА_2 здійснила дії по заміні нумерації квартири та виділ квартири АДРЕСА_3 з квартири АДРЕСА_3 .

Зазначає, що 09 червня 2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Заяць Костянтин Вікторович видав Відповідачу ОСОБА_2 два Свідоцтва про право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_3 на підставі скасованого рішенням суду Свідоцтва про право власності № 3403 від 17.07.2013 на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 . Надалі, квартира АДРЕСА_3 була подарована неповнолітній ОСОБА_6 (доньці), а квартира АДРЕСА_3 продана ОСОБА_4 . На сьогоднішній день, позивача ОСОБА_1 в результаті дій ОСОБА_2 та третіх осіб, позбавлено власності.

Наразі, існує велика ймовірність, що Відповідачі, поки буде слухатись справа, вчергове здійснять відчуження майна, що належить позивачу, що суттєво ускладнить або унеможливить захист його порушених прав.

07 серпня 2020 року за результатами автоматизованого розподілу заява передана судді Чернявській Л.М. з урахуванням перебування судді Домусчі Л.В. у відпустці.

Ухвалою від 10 серпня 2020 року заяву прийнято до розгляду.

За змістом ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи та додані документи, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,3ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обовязку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу законності прийнятих рішень державним реєстратором Заяць Костянтином Вікторовичем про видачу ОСОБА_2 Свідоцтв про право власності на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_1 . Зазначені Свідоцтва видані на підставі визнаних Рішенням Приморського суду м.Одеси від 10 вересня 2014 року по справі № 522/23960/13-ц незаконними прилюдних торгів. В подальшому, квартири відчужені на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами і таким, що не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки наслідком заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартир та заборона будь-яких реєстраційних дій по квартирам є лише обмеження у праві розпорядження. Застосовуючи такий захід забезпечення позову, не обмежуються права користування квартирами.

Враховуючи характер спору і предмет позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартир та вчиняти будь-які реєстраційні дії по квартирам АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , не перешкоджає праву користування, і такий захід є достатнім, необхідним і співмірним за обставинами спору. А невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, прийняте за наслідками розгляду позову, адже квартири можуть бути відчужені третім особам.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного суду від 12 червня 2018 року по справі №199/4662/17 (провадження №61-28355ск18) та в постанові Верховного суду від 01 жовтня 2018 року по справі №752/23561/17 (провадження №61-44255ск18), в постанові апеляційного суду Одеської області від 25.07.2017 року по справі №520/4921/17.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бовра Дениса Юрійовича про забезпечення позову задовольнити повністю.

Вжити заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Заяць Костянтина Вікторовича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Делі Наталія Георгіївна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алексєєва Олена Олексіївна, ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання дій державного реєстратора протиправними, скасування записів щодо державної реєстрації права власності, про витребування двох квартир, про визнання права власності на квартири, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями, про виселення осіб з квартир.

Заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 здійснювати будь-які дії щодо відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_1 .

Заборонити органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти реєстраційні дії, у тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на об`єкти нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_1 .

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Стягувач:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ).

Боржники:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 )

ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР ( АДРЕСА_5 )

ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР ( АДРЕСА_6 ).

Суддя Л. М. Чернявська

11.08.2020