Справа №717/456/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 8250 гривень, 3% річних у розмірі 429 гривень 90 копійок, інфляційні збитки у розмірі 906 гривень 68 копійок, проценти від суми позики у розмірі 688 гривень 93 копійки, що разом становить 10275 гривень 51 копійку. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та подав до суду відзив, у якому зазначив, що не підписував розписку, у розписці зазначено лише прізвище, ім`я та по батькові і не зазначені інші дані які б дали змогу ідентифікувати позичальника. Позовні вимоги не визнає.

Судом встановлено, що 20 січня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 8250 гривень. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 20 липня 2018 року. Вказана обставина стверджується розпискою 20 січня 2018 року.

Станом на 03 серпня 2020 року відповідач не повернув позивачу борг за договором позики, не сплатив проценти за договором позики, інфляційні втрати та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що відповідач повернув позивачу борг, сплатив позивачу проценти та інфляційні втрати за договором позики від 20 січня 2018 року.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували, що підпис на розписці йому не належить.

Отже, між позивачем та відповідачами відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов`язання. Згідно договору від 20 січня 2018 року повернення боргу в сумі 8250 гривень відповідачами мало відбутись в строк до 20 липня 2018 року. Проте, до вказаної дати та після відповідач в порушення умов договору та ст.ст. 612, 1049 Цивільного кодексу України суму позики не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом. Ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604- 609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов`язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, що передбачено ст. 599 ЦК України.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

З відповідача на користь позивача слід стягнути 8250 гривень в рахунок повернення боргу, 429 гривень 90 копійок як 3% річних за період з 01 липня 2018 року по 14 квітня 2020 року, 906 гривень 68 копійок інфляційних втрат за період з 01 серпня 2018 року по березень 2020 року, 688 гривень 93 копійки відсотків за період з 20 січня 2018 року по 20 липня 2018 року визначених на рівні облікової ставки Національного банку України.

Вказані вище обставини стверджується взаємним зв`язком наявних у справі доказів, досліджених судом, у їх сукупності.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. ст. 11,12,15,16,509,525,526,540,545,599,601,604-609,612,625,629, 1046 - 1051 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,206, 209,258,263,264,265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , про стягнення боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8250 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень в рахунок повернення боргу за договором позики від 20 січня 2018 року, 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 90 (дев`яносто) копійок як 3% річних за період з 01 липня 2018 року по 14 квітня 2020 року, 906 (дев`ятсот шість) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок інфляційних втрат за період з 01 серпня 2018 року по березень 2020 року, 688 (шістсот вісімдесят вісім) гривень 93 (дев`яносто три) копійки відсотків за період з 20 січня 2018 року по 20 липня 2018 року визначених на рівні облікової ставки Національного банку України, 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне рішення суду складено 07 серпня 2020 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: