Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа 215/2786/20
номер провадження 2/215/2124/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Коломійчук К.Ю.,

згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу №215/2786/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року адвокат Гузєв І.Г., звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Товариство) про відшкодування моральної шкоди (трудовим каліцтвом), завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що позивач з 12.08.2002р. працював у Товаристві на посаді слюсаря чергового та з ремонту устаткування.

12.06.2007р. о 09:10 год. з ним стався нещасний випадок на виробництві, у результаті якого було отримано тілесні ушкодження у вигляді: відкритий 3 Б тип, подвійний перелом правого стегна зі зміщенням відламків. Травматичний шок ІІ-ІІІ ст.

10.10.2007р. позивачу вперше була встановлена друга група інвалідності та 70% втрати професійної працездатності з переоглядом. В подальшому позивач неодноразово проходив огляди МСЕК, а саме в період - 2008р. по 2016р., за результатами яких йому визначався ступінь втрати професійної працездатності 70% та друга група інвалідності.

07.11.2018р. йому при повторному огляді було підтверджено 70% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, дата чергового переогляду 01.10.2020р.

Вважає, що відповідач не забезпечив безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого він травмувався, і починаючи з 2007 року змушений неодноразово проходити лікування, в тому числі стаціонарно, переносити складні хірургічні операції. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав та продовжує і далі зазнавати у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, через отримане трудове каліцтво, а тому просив суд стягнути на свою користь з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» моральну шкоду в сумі 330 610 грн, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяви в якій просив проводити розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки позивач та відповідач, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, суд вважає, за можливим розглянути справу у їх відсутності.

Ухвалою суду від 18.05.2020р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

17.06.2020р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого остання зазначила, що проти заявлених вимог заперечує, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що причиною настання нещасного випадку є особиста необережність та незабезпечення особистої безпеки, що призвело до порушення самим потерпілим норм законодавства з охорони праці, а саме ст. 14 ЗУ «Про охорону праці». Також зазначає, що на підтвердження факту спричинення моральної шкоди позивачем не надано жодних доказів та вказує, що заявлена позивачем сума моральної шкоди нічим не обґрунтована.

Ухвалою суду від 18.06.2020р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.04.1992 р. по 06.01.1995р., з 01.10.1997 р. по 13.05.1999р., з 03.11.2000р. по 17.02.2001р. та з 08.05.2002р. по 07.10.2007р. працював на підприємствах відповідача, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 68-74).

Під час виконання трудових обов`язків 12.06.2007р. з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, внаслідок якого останній отримав виробничу травму з діагнозом: відкритий 3 Б тип, подвійний перелом правого стегна зі зміщенням відламків. Травматичний шок ІІ-ІІІ ст. (а.с. 66-67)

Згідно акта №6/VI про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, затвердженого 08.12.2007р. генеральним директором ВАТ «Північний ГЗК» Удод Є.Г. , з ОСОБА_1 , дата і час настання нещасного випадку: 12.06.2007р. о 09:10 год.: підприємство працівником якого є потерпілий: ВАТ «ПівнГЗК»; місцезнаходження підприємства, працівником якого є потерпілий: Дніпропетровська область, Тернівський район, м. Кривий Ріг; нещасний випадок відбувся на: РЗФ-1, виробнича дільниця збагачення руди, насосне відділення ВАТ «ПівнГЗК», секція № 1, відмітка - 7.000;відомості про потерпілого: стать - чоловіка, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , професія (посада) - слюсар черговий та з ремонту устаткування, розряд (клас) - четвертий, стаж роботи загальний - 09 років 08 місяців, стаж роботи за професією (посадою) - 04 роки 09 місяців, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; проведення навчання та інструктажу з охорони праці: навчання за професією чи роботою, під час виконання якої стався нещасний випадок - 10.03.2001р., проведення інструктажу: вступного - 06.04.1992 р., первинного 20.03.2005р., цільового - не потребує, перевірка знань за професією чи видом роботи, під час виконання якої стався нещасний випадок (для робіт підвищеної небезпеки) - 22.02.2007р.; обставини за яких стався нещасний випадок: в зміну з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., згідно з нарядом, виданим механіком дільниці ОСОБА_3 , ланка слюсарів чергових та з ремонту устаткування ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , газорізальника ОСОБА_5 виконувала заміну насоса 8ГРК-8 № 11.

Після розкріплення трубопроводу за допомогою швелера № 16, який був приварений до трубопроводу, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 приступили до розкріплення анкерних болтів насоса.

О 09 год. 10 хв. стався розрив зварного шву між швелером і трубою, внаслідок чого трубопровід змістився в сторону ОСОБА_1 і травмував йому праву ногу.

Вид події: падіння предмету (зміщення трубопроводу). Причини нещасного випадку: незабезпечення безпеки під час виконання ремонтних робіт. Діагноз: відкритий 3 Б тип, подвійний перелом правого стегна зі зміщенням відламків. Травматичний шок ІІ-ІІІ ст. Особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: ОСОБА_3 - механік дільниці РЗФ-1, порушення вимог п. 2.3.1 «Посадової інструкції механіка дільниці», Малько Микола Іванович - начальник дільниці, порушення вимог п. 2.6 «Посадової інструкції начальника дільниці». Акт складений 07.12.2007р. (а.с. 32-36).

У акті розслідування нещасного випадку, що стався 12.06.2007р. о 09 год. 10 хв. на ВАТ «ПівнГЗК» форми Н-5, складеного07.12.2007р., затвердженого 08.12.2007р. генеральним директором ВАТ «Північний ГЗК» Удод Є.Г. , комісія провела у період з 28.11.2007р. по 07.12.2007р. перерозслідування нещасного випадку, що стався зі слюсарем черговим та з ремонту устаткування ОСОБА_1 . До дирекції комбінату надійшла заява ОСОБА_1 з проханням перерозслідувати нещасний випадок, який стався з ним 12.06.2007р. з причин неправильного запису діагнозу, вказаного в довідці від 14.06.2007р. № 1325 міської лікарні № 7.

Обставини нещасного випадку: в зміну з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., згідно з нарядом, виданим механіком дільниці ОСОБА_3 , ланка слюсарів чергових та з ремонту устаткування ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , газорізальника ОСОБА_5 виконувала заміну насоса 5ГРК-8 № 11. Після розкріплення трубопроводу за допомогою швелера № 16, який був приварений до трубопроводу, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 приступили до розкріплення анкерних болтів насоса. О 09 год. 10 хв. стався розрив зварного шву між швелером і трубою, внаслідок чого трубопровід змістився в сторону ОСОБА_1 і травмував йому праву ногу. Причини нещасного випадку є: - незабезпечення безпеки під час виконання ремонтних робіт; - порушення механіком спеціалізованої виробничої дільниці з ремонту механічного устаткування ОСОБА_3 п. 2.3.1 «Посадової інструкції механіка дільниці РЗФ-1»; - порушення начальником спеціалізованої виробничої дільниці з ремонту механічного устаткування Мальком Миколою Івановичем п. 2.6 «Посадової інструкції начальника дільниці РЗФ-1». Висновок комісії. Відповідно до п.14 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, нещасний випадок зі слюсарем черговим та з ремонту устаткування ОСОБА_1 вважається пов`язаний з виробництвом, є страховим, підлягає обліку і на нього складається акт за формою Н-1. Оглянувши місце нещасного випадку, опитавши осіб, причетних до нещасного випадку, розглянувши обставини і причини нещасного випадку комісія визначила осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку: ОСОБА_3 , механік спеціалізованої виробничої дільниці з ремонту механічного устаткування на дільниці збагачення руди. Порушення вимог п. 2.3.1 «Посадової інструкції механіка дільниці РЗФ-1». Малько Микола Іванович , начальник спеціалізованої виробничої дільниці з ремонту механічного устаткування на дільниці збагачення руди. Порушення вимог п. 2.6 «Посадової інструкції начальника дільниці РЗФ-1».

Комісія із розслідування нещасного випадку зустрічалася з потерпілим, роз`яснила його права, згідно діючого законодавства. Розглянувши заяву потерпілого та довідку міської лікарні № 7 від 19.10.2007р. № 2108 дійшла до висновку, що обставини, причини, заходи щодо усунення причин нещасного випадку не змінюються, а в акті форми Н-1 записується діагноз в наступній редакції: «Відкритий З Б тип, подвійний перелом правого стегна зі зміщенням відламків. Травматичний шок П-ІІІ ст.». Раніше складені акти форми Н-5 від 16.06.2007 р., форми Н-1 від 16.06.2007 року № 6/VІ з дати затвердження вважати не дійсними. (а.с. 37-40).

У копії виписного епікризу № 351 вказано, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в Тр. від. 7-ї міс. л-ні з 12.06.07р по 08.08.07р. Діагноз. відкритий 3 Б тип, подвійний перелом правого стегна зі зміщенням відламків. Травматичний шок ІІ-ІІІ ст.. (а.с.66-67).

Згідно копій виписних епікризів, ОСОБА_1 було проведено ряд операцій, а саме: 21.12.2007р. виконана репозиція уламків правого стегна, було проведено хірургічне з`єднання кісток, які порушили свою цілісність в результаті перелому, за допомогою фіксуючих металоконструкцій для усунення рухливості уламків кісток; 18.04.2008р. видалена металева пластина, задіяно Чрескостний остеосинтез до правого стегна по Ілізарову; 04.10.2008р. апарат Ілізарова демонтовано, перелам не зрісся, повторне задіяння Чрескостний остеосинтез до правого стегна по Ілізарову; 23.01,2009р. апарат Ілізарова демонтований, сформувався помилковий суглоб з зовнішнім переміщенням до 45° на тлі запального процесу; 01.02.2010р. проведена кінцева резекція уламків правого стегна до 4 см в середній третині, задіяно Чрескостний остеосинтез по Ілізарову з усуненням зовнішнього переміщення; 08.04.2010р. виконано введення стрижня в верхній третині правого стегна; 04.08.2010р. проведено кортиктомію великої гомілкової та малої гомілкової кісток; 11.05.2011р. проведено введення стрижнів у верхній третині правого стегна, перемонтаж апарату Ілізарова; 19.10.2011р. введення самонарізаючих стрижнів в центральному уламку стегна, перемонтаж апарату Ілізарова; 01.11.2011р. ведення спиць Ілізарова на правій гомілці; 07.11.2011р. проведено розтин ін`єкційного абсцесу в середній третині лівого стегна; 20.12.2011р. накладено пізні шви на гранульовану рану в середній третині лівого стегна; 09.08.2013р. введення стрижня в верхню третину правого стегна. Сегментарна операція великої гомілкової кістки правої гомілки до 2 см. Перемонтаж апарату Ілізарова; 25.02.2014р. після проведеної клінічної проби апарат Ілізарова на гомілці демонтовано (а.с. 41-58, 60-65).

У копії виписки із акта огляду у МСЕК серії ДНА-02 № 019363, ОСОБА_1 10.10.07р. первинно встановлена друга група інвалідності, 70% втрати трудової працездатності, у зв`язку з трудовим каліцтвом від 12.06.2007р., з переоглядом (а.с. 10-11).

Відповідно до копій виписок із актів огляду у МСЕК серії ДНА-02 № 026364, дата огляду 03.12.2008р., серії ДНА-02 № 034698, дата огляду 16.12.2009р., серії 10 ААА № 003946, дата огляду 10.11.2010р., серії 10 ААА № 008266, дата огляду 16.11.2011р., серії 10 ААА № 083476, дата огляду 21.11.2012р., серії АБ № 0005222, дата огляду 20.11.2013р., серії 12 ААА № 013644, дата огляду 21.10.2015р., серії 12 ААА № 018670, дата огляду 28.09.2016р. ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності та 70 % втрати трудової працездатності, у зв`язку з трудовим каліцтвом від 12.06.2007р., з переоглядом (а.с. 10-19).

Відповідно копії довідки до акта огляду у МСЕК серії 12 ААБ № 015751, ОСОБА_1 07.11.2018р. повторно встановлена друга група інвалідності з 01.11.2018р., трудове каліцтво з ураженням ОРА. Дата чергового переогляду 01.10.2020р.(а.с. 22-23)

Згідно копії довідки про результат визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 052207, ОСОБА_1 , дата огляду 07.11.2018р., група інвалідності друга, огляд повторний, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 70% - трудове каліцтво 12.06.2007р., з 01.11.2018р. по 01.11.2020р., дата перегляду 01.10.2020р. Потреба у медичній та соціальній допомозі: медичне лікування, ВМП, паличка, милиці, ортопедичне взуття (а.с. 20-21).

У копії індивідуальної програми реабілітації інвалідів № 1445, дата заповнення 07.11.2018р. Жовтневим МСЕК, ОСОБА_1 призначено реабілітаційні заходи. Медична реабілітація: відновна терапія: 1) протягом року амбулаторне медикаментозне лікування в травматолога; 2) стаціонарне лікування в травматологічному відділенні при потребі. Профілактичні заходи - хірург, «Д» травматолог, інфекціоніст. Фізична реабілітація - лікувальний масаж, лікувальна фізкультура. Протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва. Засоби пересування - палиці, милиці. Протезні вироби - ортопедичне взуття (а.с. 24-31).

ОСОБА_1 посилається на те, що у зв`язку з отриманою виробничою травмою та встановленням ступеня втрати професійної працездатності, йому спричинено моральну шкоду, яку має компенсувати відповідач.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України(для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Частинами 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачено обов`язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу.

В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з виробничою травмою позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив професійну працездатність у розмірі 70% (трудове каліцтво - 2007р.) та йому встановлено другу групу інвалідності. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він періодично проходить лікування, незважаючи на постійні курси лікування покращення в стані здоров`я відсутнє.

Доводи представника відповідача, вказані в письмових поясненнях поданих до суду, про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються наведеними висновками суду. Доводи відповідача, що травмування позивача відбулося внаслідок зокрема і його дій, а також щодо відсутності правових підстав для відшкодування моральної шкоди, безпідставні, оскільки нещасний випадок з позивачем стався під час виконання ним трудових обов`язків. Крім того, посилання відповідача щодо відсутності факту вини підприємства, суд не приймає до уваги, оскільки судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу.

При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер перенесеної травми правої нижньої кінцівки, а саме відкритий 3 Б тип, подвійний перелом правого стегна зі зміщенням відламків. Травматичний шок ІІ-ІІІ ст., неодноразові хірургічні операції, відчуття фізичного болю, фантомні болі, складнощі при пересуванні в просторі, порушення функції ходи, пересування дише за допомогою милиць, відсоток втрати ним професійної працездатності по трудовому каліцтву у розмірі 70% та другу групу інвалідності, з датою переогляду 01.10.2020р., необхідність амбулаторного медикаментозного лікування у травматолога, Д лікування у травматолога, хірурга, інфекціоніста, потреби у лікувальному масажі, паличка, милиці, ортопедичне взуття, спостерігання, лікування сімейного лікаря.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 105 000 грн на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача 330 610 грн, належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 1 050 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди (трудовим каліцтвом), завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 105 000 (сто п`ять тисяч) гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 1 050,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження: 50079, м. Кривий Ріг.

Судовий збір на користь держави - стягувач Державна судова адміністрація України, , місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601). Реквізити: отримувач - ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ)-37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Повний текст судового рішення складено 03 серпня 2020 року.

Суддя: