ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/946/20 Справа № 179/54/19 Головуючий у першій інстанції: Кошля А. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг, -

ВСТАНОВИЛА:

У січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що являється клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та користується послугами банківської установи у вигляді розміщення власних грошових коштів на поточному рахунку та використання кредитних коштів банківської установи. Користування банківськими послугами здійснювалося нею за допомогою відкритого банківського рахунку, доступ до якого забезпечувався відповідною банківською картою, власником якої являється відповідач. Так, з метою користування послугою банківської установи АТ КБ «ПриватБанк» на її користь було видано пластикову банківську карту «Універсальна» за номером НОМЕР_1 , на підставі угоди №8АМОНУ/РС6 від 27.11.2017 року. З моменту надання доступу до користування фінансовими послугами банківської установи, вона добросовісно використовувала відкритий банківський рахунок, жодних дій, направлених на розголошення відомостей щодо номерів рахунку та способів доступу до них третім особам, ніколи не допускала. В її користуванні перебуває сім-карта оператора мобільного зв`язку « Київстар », з номером НОМЕР_2 , яка, крім засобу зв`язку, також використовувалася нею як фінансовий номер, на адресу якого надходили відповідні СМС-повідомлення, які підтверджували будь-який рух грошових коштів на вищезазначених відкритих банківських рахунках, та з допомогою якої здійснювалася ідентифікація клієнта у відповідних електронних ресурсах банку. За весь час користування вищезазначеним номером мобільного телефону - він третім особам не передавався, доступ до телефонного номеру мала виключно позивач. 06 листопада 2018 року позивач під час перебування в м. Дніпро на вул. Пастера виявила, що її мобільний телефон з номером НОМЕР_2 відсутній по причині втрати або викрадення. При цьому жодні інші речі, в тому числі документи, що встановлюють особу, та вищезазначена банківська карта із її володіння не вибували. З метою відновлення втраченої разом з мобільним телефоном сім-карти вона в цей же день звернулась на адресу сервісного центру оператора мобільного зв`язку « Київстар » за адресою по АДРЕСА_1 , де за її заявою на протязі 30 хвилин було випущено дублікат сім-карти з номером НОМЕР_2 . Відразу після випуску дублікату сім-карти з номером НОМЕР_3 06.11.2018 року близько 13 год. 30 хв. позивач встановила її в інший мобільний телефон, при цьому сім-карта продовжувала працювати в звичному режимі. Додатково нею від консультанта оператора мобільного зв`язку «Київстар» було отримано інформацію, що після випуску дублікату сам-карти з номером НОМЕР_2 первісна сім-карта з таким же номером припинила діяти, так як за технічними нормами в мережі мобільного зв`язку не може одночасно працювати дві сім-карти з однаковими номерами. Позивач продовжила користуватися власним мобільним телефоном з номером сім-карти НОМЕР_2 , при цьому телефон працював в звичному режимі, без будь-яких блокувань чи технічних помилок. 11 листопада 2018 року позивач мала намір скористатися послугами з поповнення рахунку номеру мобільного зв`язку НОМЕР_2 , для чого за допомогою мобільного телефону через мережу Інтернет здійснила вхід до особистого електронного кабінету банківської системи «Приват 24», за допомогою якого отримала доступ до даних карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 . Вхід до особистого електронного кабінету банківської системи «Приват 24» нею було здійснено з використанням попередньо зареєстрованих даних, з введенням паролю, який був відомий тільки їх. Жодних перешкод для входу в банківську систему «Приват 24» не відбулося. Після входу до банківської системи «Приват 24» вона встановила, що її банківська карта НОМЕР_1 з невідомих причин має від`ємне значення, що вказувало на використання кредитних грошових коштів. Так як позивач самостійно жодні кредитні грошові кошти з банківської карти № НОМЕР_1 не використовувала, то для з`ясування обставин виникнення боргу за кредитом відразу 11.11.2018 року зателефонувала до телефонного сервісу АТ КБ «ПриватБанк» за номером 3700, де оператором банківської установи було надано роз`яснення, що 07.11.2018 року за картковим банківським рахунком № НОМЕР_1 було ініційовано дії, направлені на збільшення кредитного ліміту до 45000,00 грн., після чого більша частина грошових коштів була переказана на іншу банківську картку в іншій банківській установі. Внаслідок проведених банківських операцій залишковий баланс за картковим банківським рахунком № НОМЕР_1 станом на 07.11.2018 року склав - 44925,52 грн. 12.11.2018 року позивач особисто звернулась до відділення банку, де отримала письмову виписку з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 , у якій було підтверджено факт проведення банківських операцій по збільшенню кредитного ліміту та переказу грошових коштів. Після ознайомлення з даними банківської виписки позивач встановила, що фактично відносно неї за невідомих обставин були вчинені шахрайські дії, так як всі банківські операції по збільшенню кредитного ліміту та подальшого переказу грошових коштів на іншу банківську карту були здійснені без її дозволу та відома. 07.11.2018 року невідомою особою без дозволу було здійснено банківські операції. ОСОБА_1 намагалася в досудовому порядку врегулювати спір з АТ КБ «ПриватБанк», повідомивши як в телефонному так і в письмовому режимі про обставини несанкціонованого збільшення кредитного ліміту та переказу грошових коштів з її банківського рахунку, однак 21.12.2018 року на її адресу надійшов лист АТ КБ «Приватбанк», згідно якого всю відповідальність за проведені банківські операції було покладено на неї з мотивів їх проведення з використанням особистих даних користувача банківського рахунку. Не наводячи жодних доказів чи навіть обґрунтованих підозр, відповідач фактично переклав провину за фактом несанкціонованого доступу до банківського рахунку на неї. Тому позивач просила визнати недійсною, такою що не являлася дозволеною користувачем, транзакцію «Збільшення кредитного ліміту: кредитний ліміт 45000,00 грн.»., що була здійснена 07.11.18 року на картковому рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 ; визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 5796,84 грн.; визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 7039,02 грн.; визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 6521,45 грн.; визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 7142,54 грн.; визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 8074,17 грн.; визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 10351,50 грн.; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода № SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритому на ім`я ОСОБА_1 , в якому він перебував на 00 годин 00 хвилин 07.11.18 року.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2019 року позов задоволено. Вирішено визнати недійсною, такою що не являлася дозволеною користувачем, транзакцію «Збільшення кредитного ліміту: кредитний ліміт 45000,00 грн.»., що була здійснена 07.11.18 року на картковому рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 Визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 5796,84 грн. Визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 7039,02 грн. Визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 6521,45 грн. Визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 7142,54 грн. Визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 8074,17 грн. Визнати недійсною, такою що являлася безпідставною, транзакцію «Переказ зі своєї карти», що була здійснена 07.11.2018 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритим на ім`я ОСОБА_1 , на суму 10351,50 грн. Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому банківського рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) АТ КБ «Приватбанк», відкритому на ім`я ОСОБА_1 , в якому він перебував на 00 годин 00 хвилин 07.11.18 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток, які долучені до матеріалів справи. Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання від 09.06.2020 року про розгляд справи без участі позивача та її представника, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скаргиі заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними в справі доказами, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (перейменовано в ПАТ КБ «ПриватБанк», а потім в АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 10.08.2008 року укладено договір про надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківську карту Кредитка «Універсальна» "30 днів пільгового періоду", за умовами якого позивач отримала банківську карту із встановленим кредитним лімітом в розмірі 3500,00 грн. (а.с. 115-116).

В подальшому, 13.03.2010 року та 26.10.2011 року ОСОБА_1 зверталась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання (перевипуску) банківської карти, що підтверджується відповідними копіями анкет-заяв позичальника (а.с. 124-125, 126-127).

Також встановлено, що позивач, зокрема, з метою використання послуг з поповнення рахунку номеру мобільного зв`язку, була зареєстрована та користувалась банківською системою «Приват 24», за допомогою якого вона отримувала доступ до карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 . Вхід до особистого електронного кабінету банківської системи «Приват 24» здійснювалось позивачем з використанням попередньо зареєстрованих даних, з введенням паролю, який був відомий тільки їй.

06 листопада 2018 року позивач під час перебування в м. Дніпро на вул. Пастера виявила, що її мобільний телефон з номером НОМЕР_2 відсутній по причині втрати або викрадення. При цьому банківська карта із її володіння не вибували.

З метою відновлення втраченої разом з мобільним телефоном сім-карти вона в цей же день звернулась на адресу сервісного центру оператора мобільного зв`язку « Київстар » за адресою по АДРЕСА_1 , де за її заявою на протязі 30 хвилин було випущено дублікат сім-карти з номером НОМЕР_2 .

Згідно виписки по картці/рахунку № НОМЕР_1 , виданої позивачу на підставі угоди №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року, станом на 06.11.2018 року на рахунку ОСОБА_1 обліковувалось 0,00 грн., тобто заборгованість за кредитом відсутня (а.с. 12).

З рахунку позивача № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року), зокрема, було здійснено наступні відрахування грошових коштів:

- 07.11.2018 року на суму 5796,84 грн. «Переказ зі своєї карти»;

- 07.11.2018 року на суму 7039,02 грн. «Переказ зі своєї карти»;

- 07.11.2018 року на суму 6521,45 грн. «Переказ зі своєї карти»;

- 07.11.2018 року на суму 7142,54 грн. «Переказ зі своєї карти»;

- 07.11.2018 року на суму 8074,17 грн. «Переказ зі своєї карти»;

- 07.11.2018 року на суму 10351,50 грн. «Переказ зі своєї карти», на загальну суму 44925,52 грн. (а.с. 12, 63).

До здійснення зазначених вище грошових переказів, за банківською картою цього ж дня - 07.11.18 року було збільшено кредитний ліміт на картковому рахунку № НОМЕР_1 (угода №SAMDNWFC6 від 27.11.2017 року) до 45000,00 грн. (а.с. 12).

11 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення 06.11.2018 року відносно неї кримінального правопорушення, а саме близько 11:00 год. в приміщенні магазину "Конфіскат" по вул. Пастера, 8 у м. Дніпро невстановлена особа таємно викрала майно заявника. Про даний факт було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002601 від 12.11.2018 року (а.с. 138).

Крім того, згідно листа Магдалинівського відділення поліції Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 20.02.2020 року №50.1/946, в провадженні відділення знаходилося кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000021 від 16.01.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, розпочате на підставі заяви ОСОБА_1 , за фактом викрадення 07.11.2018 року невстановленою особою з належної заявнику кредитної картки КБ «ПриватБанк», чим спричинено матеріальний збиток (а.с. 203).

Згідно змісту зазначеного вище листа від 20.02.2020 року №50.1/946, зокрема, в рамках розслідування кримінального провадження встановити особу причетну до даного злочину в ході досудового розслідування не надалося можливим; на даний час 28.01.2020 року по кримінальному провадженню №0000021 від 16.01.2019 року було прийнято рішення згідно абзацу 14 ст. 284 КПК України де зазначено, що слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру (а.с. 203).

Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За положеннями статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила віх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем електронного платіжного засобу - є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до пункті 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Пунктом 14.16 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.

Згідно з пунктом 2 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 (далі - Положення), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 3 розділу 6 Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу 6 Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Пунктами 7, 8 розділу 6 Положення визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу 6 Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» (пункт 10 розділу 6 Положення).

Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 21.12.2018 року №20.1.0.0.0/7-181122/962, зокрема, відповідачем повідомлено, що він не може повернути кошти; переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24; вхід в систему Приват24 був здійснений під авторизацією позивача; у випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів, банк рекомендував звернутись до правоохоронних органів, а також змінити ПІН-код платіжної картки, фінансовий телефон та пароль входу в Приват24 (а.с. 14-15).

Згідно змісту позовної заяви, 06 листопада 2018 року під час перебування в м. Дніпро на вул. Пастера позивач виявила, що її "мобільний телефон з фінансовим номером НОМЕР_2 відсутній по причині втрати або викрадення". Отже, позивач допускає можливість втрати мобільного телефону без вчинення третіми особами винних дій.

При цьому, після виявлення відсутності мобільного телефону з фінансовим номером мобільного зв`язку, ОСОБА_1 не вчиняла дій щодо блокування банківської картки, банківського рахунку, зміни паролів банківської карти та паролю входу (ідентифікації) до системи дистанційного обслуговування клієнтів Приват24.

Позивач лише обмежилась відновленням втраченої сім-карти, звернувшись в цей же день на адресу сервісного центру оператора мобільного зв`язку « Київстар » за адресою по АДРЕСА_1 .

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши наявність бездіяльності ОСОБА_1 , яка полягала у незабезпеченні схоронності фінансового номеру телефону, а також особистого мобільного пристрою, на якому встановлено систему дистанційного обслуговування клієнтів Приват24, неповідомленні своєчасно банку про втрату телефону, на якому встановлено систему дистанційного обслуговування клієнтів Приват24, невчиненні своєчасних дій щодо блокування банківського рахунку, - колегія приходить до висновку про доведеність факту бездіяльності позивача, що призвела до невиконання обов`язку клієнта не розкривати інформацію, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що грошові кошти були перераховані не позивачем, а невстановленими особами; відповідача невідкладно повідомлено про здійснення переказів, що не були ініційовані ОСОБА_1 - суду не надано.

Доводи позовної заяви, що ОСОБА_1 відразу після виявлення 07.11.2018 року несанкційованого списання коштів, цього ж дня зателефонувала до телефонного сервісу АТ КБ «ПриватБанк» за номером 3700, спростовується випискою телефонних з`єднань та смс-повідомлень абонента НОМЕР_3 за період 06-07 листопада 2018 року, що надана ПрАТ «Київстар» (а.с. 48-49). У вказаній виписці відсутні вихідні дзвінки 07.11.2018 року на номер сервісу АТ КБ «ПриватБанк» - 3700.

Згідно письмових пояснень представника АТ КБ «ПриватБанк» від 10.06.2019 року, в період з 07.11.2018 року по 12.11.2018 року ОСОБА_1 зверталась до банку за номером 3700 лише 11.11.2018 року, тобто на четвертий день після виявлення позивачем 07.11.2018 року несанкційованого списання коштів (а.с. 111-112).

Необхідно також зауважити, що позивачем не представлено судових рішень, що набрали законної сили, у зазначених вище кримінальних провадженнях за №0002601 від 12.11.2018 року за фактом таємного викрадення 06.11.2018 року у позивача мобільного телефону та за №0000021 від 16.01.2019 року за фактом викрадення грошових коштів 07.11.2018 року з належної позивачу кредитної картки.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про невідкладне повідомлення позивачем банку про несанкційоване переведення грошових коштів. Адже ОСОБА_1 , виявивши 07.11.2018 року (згідно змісту позовної заяви) використання кредитних грошових коштів, звернулась до банку в телефонному режимі лише на четвертий день після виявлення несанкційованого списання коштів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді