ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/52/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісника Василя Васильовича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у порядку ст. 447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісника В.В., заінтересована особа - ОСОБА_2 . Мотивуючи свої вимоги тим, що державним виконавцем у порушення Закону України «Про виконавче провадження» та СК України невірно проведений розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до складеної ним довідки - рахунку заборгованості від 06 грудня 2019 року за аліментами боржника (платника аліментів) ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа № 2-753/8590/16, виданого 05 вересня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видав доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 травня 2016 року й до повноліття дитини, визначеної за період з травня 2016 року по листопад 2019 року у загальній сумі 55 142 (п`ятдесят п`ять тисяч сто сорок дві) грн. 39 (тридцять дев`ять) коп., оскільки такий розрахунок у вказаній довідці проведений виходячи із 1/3 частини від середньої заробітної плати за період з травня 2016 року по листопад 2019 року, не враховано, що з травня 2016 року по грудень 2017 року він як фізична особа - підприємець перебував на загальній системі оподаткування, а не на спрощеній, як враховано державним виконавцем, а тому за цей період не може застосовуватися розрахунок аліментів у вигляді 1/3 частини від середньої заробітної плати, водночас виконавцем не зазначено, як розмір середньої заробітної плати, так й регіон, які брались за основу для проведення розрахунку заборгованості, й головне - ним, як платником аліментів надано всі платіжні квитанції про щомісячну сплату грошових коштів у рахунок сплати аліментів на двох дітей, водночас державний виконавцем такі платіжні документи не врахувані при розрахунку заборгованості, проте, зважаючи на проведені ним оплати, він має переплату за аліментами за період з травня 2016 року по грудень 2019 року у загальній сумі 19 922 грн. 90 коп., а тому вочевидь не може погодитися із проведеним державним виконавцем розрахунком заборгованості, оскільки останній може використовуватися у не добропорядній меті. Відповідно вважає, що заборгованості по сплаті аліментів не лише не має, а й має значну їх переплату, а тому винесення державним виконавцем оскаржуваної довідки - розрахунку заборгованості за аліментами суперечить закону та порушує його права як платника аліментів.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 , діючий на підставі ордеру адвоката про надання правової допомоги від 12 грудня 2019 року (а.с.14), скаргу підтримав з тих же підстав та просив її задовольнити, тим самим поновивши права скаржника як боржника у межах виконавчого провадження шляхом визнання неправомірними дій державного виконавця щодо складання оскаржуваної довідки-розрахунку заборгованості за аліментами, яка визначена у загальній сумі 55 142 грн. 39 коп., скасувати її, зобов`язати держаного виконавця долучити до матеріалів виконавчого провадження всі надані ним суду платіжні документи, що підтверджують сплату ним аліментів за період з травня 2016 року по грудень 2019 року, та провести перерахунок заборгованості за аліментами на підставі наданих платіжних документів, й надати платнику аліментів нову довідку про відсутність заборгованості по сплаті за аліментами.

В судовому засіданні заінтересована особа - ОСОБА_2 скаргу не визнала, просила відмовити у її задоволенні, вважаючи, що має документи про те, що на утримання дітей несе додаткові витрати, а тому здійснені скаржником оплати не вважає переплатою.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

З метою забезпечення процедури розгляду скарги на дії державного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України повідомлялись сторони виконавчого провадження та державний виконавець про час та місце його проведення, й про необхідність забезпечення суду матеріалами виконавчого провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності державного виконавця, на підставі доказів, наявних в матеріалах скарги, та за погодженням скаржника та заінтересованої особи.

Вислухавши скаржника, заінтересовану особу, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали скарги, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісника В.В. з 01 жовтня 2018 року перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-753/8590/16, виданого 05 вересня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видав доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 травня 2016 року й до повноліття дитини (а.с. 155, 156-157).

При виконанні вказананого виконавчого листа державним виконавцем встановлено, що у боржника утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якого згідно проведеного державним виконавцем розрахунку від 06 грудня 2019 року за період з травня 2016 року по листопад 2019 року становить 55 142 грн. 39 коп. (а.с. 19).

Водночас, платником аліментів надано до суду платіжні квитанції про щомісячну сплату ним аліментів за період з травня 2016 року по грудень 2019 року (а.с. 53-143), які стали предметом дослідження судом при вирішенні даної скарги, та, які, як з`ясовано в ході розгляду скарги, також надавались платником аліментів й до матеріалів виконавчого провадження, що підтверджується клопотанням про долучення до матеріалів виконавчого провадження вказаних платіжних документів (а.с. 35-40), проте останні державним виконавчем не враховані, відтак суд вважає, що державним виконавчем порушені правила проведення розрахунку заборгованості за аліментами відповідно до ст. 195 СК України.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 195 СК України передбачені правила визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (частина 1 статті 195 СК України).

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості (частина 2 статті 195 СК України).

Відповідно до частини 3 вказаної статті розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем встановлено та констатовано факт про те, що рішення суду боржником не виконується, що стало підставою для складання оскаржуваної довідки - розрахунку заборгованості за аліментами, яка суперечит закону (а.с. 19 - 20).

При наявності проведеного розрахунку державним виконавцем заборгованості по сплаті аліментів, скаржник (боржник) із ним не погоджується, відповідно існує спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, який має бути предметом розгляду судом, й за даною скаргою ця вимога у порядку ч.6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ч.3 ст. 195 СК України наявна.

Відповідно до ч.6 ст. 71 вказаного закону спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Зважаючи на встановлені державним виконавцем обставини по виконаню вказаного виконавчого документа, те, що у боржника утворилась заборгованість зі сплати аліментів, без дотримання правил, визначення такої заборгованості, оскаржувана довідка-розрахунок підлягає скасуванню.

За таких підстав суд вважає за необхідне поновити порушене право скаржника як платника аліментів й визнати дії державного виконавця щодо складеної довідки - рахунку заборгованості від 06 грудня 2019 року за аліментами, визначеної за період з травня 2016 року по листопад 2019 року у загальній сумі 55 142 грн. 39 коп. неправомірними й зобов"язати державного виконавця вжити заходів до скасування вказаної довідки - рахунку заборгованості за аліментами й вжити заходів для проведення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів з урахуваванням наданих платником аліментів усіх платіжних квитанцій (документів) про сплату ним аліментів на користь ОСОБА_2 за період часу з травня 2016 року по листопад 2019 року за правилом, визначеним ст. 195 Сімейного кодексу України.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є доведеною та обгрунтованою.

Відповідно, судом встановлена неправомірність дій держвного виконавця, і вважає, що за наявності яких порушене право скаржника як сторони виконавчого провадження підлягає поновленню.

Будь-які докази, які вказували б дотримання державним виконавцем чинного законодавста прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо проведеного розрахунку заборгованості за аліментами, не встановлено.

Аналізуючи зібрані по скарзі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги скаржника у цій частині скарги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують вимоги, судом не встановлені.

Водночас, задовольняючи скаргу, суд не погоджується із позицією скаржника щодо вимоги в частині зобов`язання держаного виконавця долучити до матеріалів виконавчого провадження всі надані скаржником суду платіжні документи, що підтверджують сплату ним аліментів за період з травня 2016 року по грудень 2019 року, та надати платнику аліментів нову довідку про відсутність заборгованості по сплаті за аліментами, оскільки такі вимоги суперечать чинному законодавству.

Так, скаржник має надати платіжні документи саме державному виконавцю, а оскільки такі документи ним вже надано, то у цьому потреби немає, а посилання ним на надані суду документи для врахування розрахунку заборгованості, державний виконавець не може вочевидь їх враховувати, оскільки працює із документами, які знаходяться у матеріалах виконавчого провадження, а не з матеріалами судової справи, окрім того, суд не може зобов`язувати державного виконавця наперед до виконання ним перерахунку заборгованості за правиласи ст. 195 СК України надавати довідку про відсутність заборгованості за аліментами, оскільки державний виконавець має дотримуватися закону й об`єктивно проводити такий перерахунок.

Відповідно, у цій частині скарга підлягає відмові у її задоволенні, проте задоволена її частина уцілому відновить порушене право скаржника як сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги предмет скарги, наслідки її розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 452 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Зважаючи на наслідки розгляду скарги, з органу державної виконавчої служби на користь держави підлягають стягненню 420 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. 195 СК України, Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісника Василя Васильовича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісника Василя Васильовичащодо складеної довідки - рахунку заборгованості від 06 грудня 2019 року за аліментами боржника (платника аліментів) ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа № 2-753/8590/16, виданого 05 вересня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видав доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2016 року й до повноліття дитини, визначеної за період з травня 2016 року по листопад 2019 року у загальній сумі 55 142 (п`ятдесят п`ять тисяч сто сорок дві) грн. 39 (тридцять дев`ять) коп. - неправомірними.

Зобов"язати державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській областівжити заходів до скасування довідки - рахунку заборгованості від 06 грудня 2019 року за аліментами боржника (платника аліментів) ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа № 2-753/8590/16, виданого 05 вересня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видав доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2016 року й до повноліття дитини, визначеної за період з травня 2016 року по листопад 2019 року у загальній сумі 55 142 (п`ятдесят п`ять тисяч сто сорок дві) грн. 39 (тридцять дев`ять) коп., й вжити заходів для проведення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів з урахуваванням наданих платником аліментів усіх платіжних квитанцій (документів) про сплату ним аліментів на користь ОСОБА_2 за період часу з травня 2016 року по листопад 2019 року за правилом, визначеним статтею 195 Сімейного кодексу України.

Стягнути з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

Копію ухвали невідкладно направили позивачу для відома.

СУДДЯ: