МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/659/20

"16" липня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Лещук О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на незначну частку у спільній частковій власності та визначення права власності,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на незначну частку у спільній частковій власності та визначення права власності, посилаючись на те, що є власником ѕ частин садибного (індивідуального) житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Співвласником іншої частини будинку, що складає ј частину є відповідачка ОСОБА_2 , яка в зазначеному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, про стан будинку не дбає, будь-якого інтересу до будинку не проявляє.

Відповідно технічному паспорту від 16.06.2014 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та до висновку експерта №843/12-2019 за результатами проведення будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження від 25.12.2019 року: виходячи із конструктивних та об`ємно-планувальних характеристик, а також технічного стану будинку, здійснити поділ будинку по АДРЕСА_1 , в частках ј та ѕ, як передбачено п.6 постанови пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року, а також з відступом від часток, відповідно до вимог нормативних документів, не вбачається можливим, так як технічний стан житлового будинку незадовільний та потребує втручання в несучі конструкції. Тому відповідно до п.3.14. Методичних рекомендацій щодо проведення дослідження з поділу, виділу га визначення порядку користування нерухомим майном, виділ частки в об`єкті є неможливий.

Також, згідно висновку експерта №843/12-2019 за результатами проведення будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження від 25.12.2019 року: дійсна (ринкова) вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , в цінах станом на дату проведення дослідження становить (із заокругленням до сотих): 236500.00 (двісті тридцять шість тисяч п`ятсот) гривень.

В свою чергу, вартість ј частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, становить: 59125.00 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень.

Конфігурація будинку, частки у праві власності є такими, що унеможливлюють проживання у спірному будинку декількох сімей одночасно.

Технічний стан будинку не дозволяє розділити його технічно, з метою ізолювати позивачку та відповідачку для подальшого проживання та користування цим житлом.

Позивачка наголошує на тому, що вона з ОСОБА_2 не є родичами.

Позивачка вважає ј частку спірного будинку незначною, а відповідно до висновку експерта №843/12-2019 за результатами проведення будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження від 25.12.2019 року - зазначена частка будинку не може бути виділена в натурі. В зв`язку з тим, що позивачка з ОСОБА_2 не є родичами, подальше спільне володіння і користування майном є неможливим.

Припинення права власності ОСОБА_2 на ј частку будинку, не завдасть істотної шкоди її інтересам та інтересам членам її сім`ї, так як вона володіє на праві приватної власності ізольованою квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає в іншій ізольованій квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 не користувалася та не користується об`єктом.

Позивачка ОСОБА_1 спроможна виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію в рахунок визнання за нею права власності на спірне майно.

Вартість ј частки спірного будинку, що становить 59125.00 гривень, внесена позивачкою на депозитний рахунок суду до подачі позовної заяви.

Позивачка стверджує, що її майнові права обмежені. Захист та відновлення її прав можливий лише шляхом припинення права власності ОСОБА_2 на ј частку житлового будинку, який є єдиним належним позивачці на праві власності майном та місцем її постійного проживання.

Позивачка просить:

-припинити право власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_1 ) на ј частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-визнати за нею, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ) право власності на ј частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-стягнути з неї, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_1 ), вартість ј частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 59125.00 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень, як компенсацію на частку спірного будинку, яка внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок Макарівського районного суду Київської області;

-стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір сплачений при подачі позовної заяви в сумі 2522.40 гривні.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Агбонгале Л.С. надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, просила винести рішення в підготовчому судовому засідання, вказавши, що їй не потрібно додаткового строку для подачі процесуальних документів.

Згідно поданого відзиву ОСОБА_2 , по суті пред`явленого позову, як відповідач позов визнала У зв`язку з визнанням позову, просила суд винести рішення на користь позивача - ОСОБА_1 в підготовчому засіданні, без її участі як відповідача по справі. При зверненні із позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2522.40 гривень, який позивач просить покласти на відповідача.

Відповідачка стверджує, що позивач ніколи не надавав їй пропозицій щодо викупу частки в праві власності на будинок, а пред`явив позов, згідно з яким право власності відповідачки буде припинено.

Позов визнано відповідачем до початку розгляду справи по суті. Тому, відповідачка просила при винесені рішення по справі, взяти до уваги норми п.4 ч.3 ст.141 ЦК України, та норми ч.3 ст.141 ЦК України та прийняти рішення по справі, згідно з яким на відповідача не буде покладено судові витрати, тобто відповідач буде звільнений від компенсації позивачу сплаченого судового збору, а позивачу буде повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 1261.20 гривень.

Позивачем, при зверненні до суду із позовом, на депозитний рахунок Макарівського районного суду Київської області внесена вартість належної відповідачці частки в праві власності на будинок в сумі 59125.00 гривень. Відповідачка має банківський рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 .

На зазначений рахунок може бути здійснено перерахування вартості належної відповідачці частки в праві власності на будинок у розмірі 59125.00 гривень безпосередньо із депозитного рахунку Макарівського районного суду Київської області.

Відповідачка просить: визначити в судовому рішенні по справі №370/659/20 порядок його виконання в частині стягнення із ОСОБА_1 (позивача) на користь ОСОБА_2 (відповідача) суми у розмірі 59125.00 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять п`ять гривень 00 копійок) гривень як компенсації вартості ј частки в спільній частковій власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , безпосередньо на банківський рахунок відповідача, реквізити якого вказані в довідці АТ КБ «ПРИВАТБАНК», із депозитного рахунку Макарівського районного суду Київської області; покласти судові витрати на позивача ( ОСОБА_1 ), із поверненням їй з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 1261.20 гривень, на підставі того, що позов було визнано відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалось.

Судом встановлено, що згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 05.02.2020 року, ОСОБА_3 вніс на рахунок Макарівського районного суду Київської області, банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ, код отримувача 26268119, 59126.00 гривень, призначення платежу - позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на ј частини будинку (компенсація) (а.с.10).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №170055520 від 11.06.2019 року, ОСОБА_1 є власником ј частки житлового будинку, загальною площею 53.1, житлової площі 22.3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підстава виникнення - свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 1-1058, виданий 11.06.2019 року Макарівською районною державною нотаріальною конторою (а.с.12-13).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №163962121 від 03.06.2019 року, ОСОБА_1 є власником Ѕ частки житлового будинку, загальною площею 53.2, житлової площі 22.3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Відповідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_5 , виданого ФОП ОСОБА_4 , роком побудови вказаного житлового будинку вказано - 1970 рік, загальна площа приміщень - 53.2 кв м, житлова - 22.2 кв м (а.с.16-20).

Згідно висновку експерта №843/12-2019 за результатами проведення будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження від 25.12.2019 року, виданого судовим експертом ОСОБА_5 , дійсна (ринкова) вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , в цінах станом на дату проведення дослідження становить (із заокругленням до сотих): 236500.00 (двісті тридцять шість тисяч п`ятсот) гривень. Виходячи із конструктивних та об`ємно-планувальних характеристик, а також технічного стану будинку, здійснити поділ будинку по АДРЕСА_1 , в частках ј та ѕ, як передбачено п.6 постанови пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року, а також з відступом від часток, відповідно до вимог нормативних документів, не вбачається можливим, так як технічний стан житлового будинку незадовільний та потребує втручання в несучі конструкції. Тому відповідно до п.3.14. Методичних рекомендацій щодо проведення дослідження з поділу, виділу га визначення порядку користування нерухомим майном, виділ частки в об`єкті є неможливий (а.с.21-75).

Відповідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 02.06.2015 року по справі №370/2727/14-ц, позовні вимоги ОСОБА_1 до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Макарівська районна державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно - задоволено. Визнано житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 53,2 кв м, житловою 22,3 кв м, веранда «а» та господарські споруди: прибудова літ. «а1»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «Г»; душ літ. «В»; вбиральня літ. «Д»; навіс літ. «Е»; споруди №1-№5 - спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_6 і ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 53,2 кв м, житловою 22,3 кв м, веранда «а» та господарських споруд: прибудова літ. «а1»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «Г»; душ літ. «В»; вбиральня літ. «Д»; навіс літ. «Е»; споруди №1-№5 (а.с.76-79).

Згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 22.06.2017 року по справі №22ц-780/4331/16, рішення Макарівського районного суду Київської області від 02.06.2015 року - залишено без змін (а.с.92 -96).

Відповідно довідки за реквізитами, виданої АТКБ «Приватбанк», ОСОБА_2 має рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 (а.с.105).

Відповідно до вимог ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно вимог ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу «Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення»), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майна є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Відповідно до вимог п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року №7 (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку/квартири, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку/квартири з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки в натурі власнику, що виділяється, присуджується грошова компенсація.

Відповідно вимог ст.358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності.

Згідно вимог ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що частка відповідачки у спірному житловому будинку складає ј та є незначною, виділ частки відповідача в натурі та поділ житлового будинку відповідно до часток сторін не відповідає будівельним нормам, спільне володіння і користування ним є неможливим, існують підстави для припинення права власності відповідача на частку у праві власності у спірному майні з виплатою їй компенсації вартості цієї частки.

Беручи до уваги наведене та те, що частка відповідачки у спірному майні є незначною порівняно з часткою позивача і не може бути виділена в натурі, будинок є неподільним, спільне володіння і користування є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача як співвласника, вимоги позивача про припинення права власності відповідачки на ј частки в житловому будинку та визнання за позивачем права власності на ј частки в цьому нерухомому майні підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідачка позов визнала до початку розгляду справи по суті та те, що позивачка проти такого розподілу судових витрат не заперечувала, позивачці слід повернути 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Керуючись вимогами ст. 358, 364, 365 ЦК України, ст.142, 206, 263-265, 273,354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_1 ) на ј частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ) право власності на ј частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Перерахувати з депозитного рахунку Макарівського районного суду Київської області, кошти внесені ОСОБА_1 згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 05.02.2020 року як компенсацію за ј частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 59125.00 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень, безпосередньо на банківський рахунок ОСОБА_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 .

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно квитанції ПАТ «Укрпошта», номер платежу від 03.02.2020 року, у сумі 1261.20 гривень,

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя