Справа № 524/777/20
Провадження № 2/524/1322/20
29.07.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді - Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання - Яковлєвій К.В.
за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-
До суду звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
Зазначає, що рішенням суду стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
На даний час дитина навчається, що потребує додаткових витрат.
Позивач ОСОБА_1 просить розглянути справу на підставі наданих документів, не заперечує проти заочного рішення про що надала письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на цей час розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 .
За рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 13.11.2019 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Крім примусового стягнення аліментів матеріальної допомоги відповідач не надає, у вихованні дитини участі не бере, успіхами не цікавиться.
Син навчається в ТОВ « Освітні технології Кременчук» за навчальним планом «Малої Компьютерної Академії ШАГ»
Витрати, які понесла позивач, пов`язані із участю сина в навчальній програмі і були викликані особливими обставинами, для розвитку здібностей дитини. Тому відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у цих додаткових витратах відповідно до норм сімейного законодавства.
Згідно договору №831010275 від 22.08.2019 , укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Освітні технології Кременчук» термін навчання 3 роки зі сплатою частинами відповідно до додатку 1
Позивачем внесено кошти - 6 платежів по 1675 грн. Станом на день подання позову ОСОБА_6 , на виконання умов договору сплачено 10 050 грн..
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 р., суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. №2402-III, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат.
Наявність таких додаткових витрат з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).
Підстави та обсяг понесених позивачем додаткових витрат на розвиток дитини, пов`язаних з навчанням, підтверджуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Питання про стягнення додаткових витрат на дитину може бути вирішено в порядку, передбачено СК України, а саме той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини.
Відповідно усі понесені з цим витати є додатковими витратами на дитину, та згідно ст. 141 СК України підлягають рівному розподілу між обома батьками, в тому числі й супутні витрати без яких забезпечення належного та достойного розвитку дитини є неможливим.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів. Розмір додаткових витрат повинен визначатись залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.
За наявності документального підтвердження як фактично понесених позивачем додаткових витрат на розвиток дитини в сумі 10 050 грн, так і витрат, які за умов договору № 831010275 фінансуються наперед позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України,суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок, 80 ) грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк