Справа № 307/54/20
Провадження № 2/307/537/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою,

В С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) бюро України звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 15.10.2016 р. на автодорозі Київ-Чоп ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який загинув на місці події.

За фактом наїзду на пішохода Головним управлінням національної поліції в Рівненській області 15.10.2016 р. відкрито кримінальне провадження № 0000218.

Мати потерпілого ОСОБА_3 здійснила поховання сина. Витрати на поховання склали 13540 грв.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Мати потерпілого з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано документи, що підтверджують витрати на поховання.

У зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 41.1. п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило регламентну виплату матері покійного в розмірі 13540 грв. (копія платіжного доручення № 10238 від 27.12.2016 р. додається).

На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.

Представник позивача просить справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав суду відзив, в якому стверджує, що обставини вказані у позовній заяві не відповідають дійсності, а викладені вимоги є надуманими та необґрунтованими, що стверджується наступними обставинами.

Слідчим управління ГУНП в Рівненській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000218 від 15.10.2016 року за ознаками вчинення злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

В результаті ДТП загинув ОСОБА_2 .

Всі витрати на поховання та заподіяну шкоду потерпілій ОСОБА_3 ним відшкодовано в повному обсязі, що стверджується нотаріально посвідченою заявою за реєстровим номером 3738 від 18.10.2016 р.

Як зазначено в заяві, ОСОБА_3 ствердила, що по наслідкам ДТП, яка трапилася 15.10.2016 р. на автодорозі Київ-Чоп, внаслідок якої загинув її син ОСОБА_2 , претензій до водія автомобіля «Mercedes-Benz» Влад ОСОБА_4 .Н ОСОБА_5 не має і наміру пред`являти позов не має.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 15 та ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ч.ч. 1, 2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 42 ч. 1 п. 2 цього ж Кодексу визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

З приписів ст. 76, ст. 77 ч.ч. 1, 2, ст. 78, 79, 80 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 95 ч. 1 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В судовому засіданні встановлено, що 15.10.2016 р. до ЄРДР було внесено відомості про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 15.10.2016 р., приблизно 05-й год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, у напрямку м. Рівне, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

В результаті ДТП ОСОБА_2 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть внесеного виконкомом Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області за актовим написом № 13, 17.10.2016 року.

Доказів того, що ОСОБА_3 зверталася до МТСБУ із заявою про перерахування коштів ОСОБА_3 за поховання сина, а також доказів, що такі кошти їй були перераховані позивач суду не надав.

Разом з тим, відповідач надав до суду нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_3 від 18.10.2016 року про відшкодування їй шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди в якій загинув ОСОБА_2 , претензій до водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» Влада В.Н. не має і наміру пред`являти позов не має.

За таких обставин суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Тому, керуючись ст.ст. 76-83, 258, 259, 264, 265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) бюро України відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 05.08.2020 року.

Головуючий В.І. Гримут