Справа № 953/8340/20
05 серпня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Колесник С.А.,
при секретарі - Кудіновій К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, -
27.05.2020 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований 02.10.2013 у Виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 142. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 шлюб між сторонами було розірвано, а фактично сумісне проживання припинилося через кілька місяців після народження дитини. Під час шлюбу у ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_3 , про що 27.08.2014 складено відповідний актовий запис № 2030 та відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Спільне життя з відповідачем не склалось, ОСОБА_2 вживав алкогольні напої та наркотичні засоби, не працював, вів аморальний спосіб життя, у зв`язку з чим були постійні конфлікти, навіть під час вагітності. На підтвердження даного факту позивачка посилається на вирок Харківського районного суду Харківської області від 16.12.2013, справа № 635/9970/13-к, яким відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 та ч.2 ст. 309 КК України. Також, ОСОБА_2 вироком Харківського районного суду Харківської області від 30.03.2017 справа № 635/1460/17 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Окрім того, відповідач не став на шлях виправлення та вчинив новий злочин, про що свідчить вирок Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2017 (справа № 635/3569/17), яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України.
Адвокатом Бєліковою В.О. було направлено адвокатський запит від 16.04.2020 до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області з метою отримання розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 . У відповідь на вищезазначений запит отримано відповідь за підписом начальника відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину до якої додано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.05.2020, що становить 55 575,25 грн., а також постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 15 966,37 грн.
Таким чином, вбачається, що відповідач на сьогоднішній день не приймає участі в житті сина, чим умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, на даний факт вказує довідка, підписана завідувачем КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) № 199 Харківської міської ради» Фоменко А.М., за підписами вихователів групи №5, надана на запит адвоката Бєлікової В.О, в якій зазначається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виховується з 01.09.2016 і по теперішній час, за час перебування ОСОБА_3 у дошкільному навчальному закладі №199 його мати ОСОБА_1 приводить та забирає дитину, систематично відвідує батьківські збори, спілкується з вихователями щодо фізичного та духовного розвитку дитини, її виховання, оплату за харчування проводить своєчасно. За весь період перебування у дитячому садку дитини його батько ОСОБА_2 не з`являвся та не спілкувався з дитиною, не відвідував батьківські збори та інші заходи у закладі та групі, з вихователями також не спілкувався.
З інформації, наданої КНП «Міська дитяча поліклініка № 23» Харківської міської ради, ОСОБА_3 перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження, вихованням хлопчика та забезпеченням йому належного догляду, в тому числі під час хвороби, займається мати - ОСОБА_1 . Батько дитини до медичного закладу не звертався, станом здоров`я сина не цікавився, на амбулаторні прийоми до лікаря-педіатра сина не супроводжував.
Позивачка вказує, що 06.07.2018 між нею та ОСОБА_1 укладено шлюб, на даний час вихованням дитини займається позивачка з ОСОБА_1 , дитина зростає у повноцінній родині.
Всі вищевикладені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, на думку позивача, свідчать про умисне ухилення батька - ОСОБА_2 , від виховання малолітнього сина, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідач не забезпечує сина харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не створює умов для розвитку дитини, не спілкується з дитиною та не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, що підтверджує байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Крім того, позивачка зазначає, що син взагалі не знає відповідача, а батьком вважає чоловіка позивачки - ОСОБА_1 . Тривале байдуже ставлення ОСОБА_2 до спільної дитини змусило позивачку звернутися до суду із позовом про позбавлення його батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Обов`язок прийняття участі у вихованні дитини також закріплений у ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України, відповідно до якої той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України).
15.07.2020 від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до канцелярії суду надійшло пояснення по справі № 953/8340/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, в якому ДССД Харківської міської ради підтримує в повному обсязі позовні вимоги позивача у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров`я сина, що відповідно до ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Окрім того, відповідно до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надав суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Згідно з яким, Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, було встановлено, що шлюб між батьками дитини розірваний 24.12.2015 , малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає разом з матір`ю, ОСОБА_1 та вітчимом, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де для дитини створені необхідні умови для всебічного розвитку. Батько дитини, ОСОБА_2 , тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров`я сина, його навчанням та дозвіллям. Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка № 23», де малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває під наглядом фахівців, поліклініки з народження, вихованням хлопчика та забезпеченням йому належного догляду, в т.ч. і під час хвороби, займається мати - ОСОБА_1 . Батько дитини, ОСОБА_2 , до медичного закладу не звертався, станом здоров`я сина не цікавився, на амбулаторні прийоми до лікаря-педіатра сина не супроводжував. Відповідно до інформації адміністрації Харківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 199, в якому виховується малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.09.2016, за час перебування ОСОБА_3 у заклад приводить та забирає його мати, ОСОБА_1 , яка систематично відвідує батьківські збори, спілкується з вихователями щодо фізичного та духовного розвитку дитини, його виховання. Оплату за харчування дитини в дошкільному закладі проводить своєчасно. За весь період перебування дитини в дошкільному навчальному закладі його батько, ОСОБА_2 , не з`являвся та не спілкувався з дитиною в приміщенні ясла-садка, не приводив та не забирав дитину з дитячого садка. Не відвідував батьківські збори та інші заходи у закладі та групі, не спілкувався з вихователями щодо фізичного та духовного розвитку дитини, її виховання.
Враховуючи вищезазначене, інтереси дитини та рекомендації Комісії, керуючись ст.ст.19, 164 СК України, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
15.07.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.
Представник позивача адвокат Бєлікова В.О. у судове засідання не з`явилася, 05.08.2020 надавши до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, який просить задовольнити, а також у разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести по справі заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить матеріали справи (а.с. 64, 65), причину неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності причин неявки не убачається, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи: Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради також у судове засідання не з`явився, надавши до суду пояснення, в якому просили розглядати справу без участі представника органу опіку та піклування, разом з висновком Департаменту служб у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав та відповідність його інтересам дитини.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2030 (а.с. 11).
Відповідач ОСОБА_2 , вихованням та утриманням своєї дитини не займається, та з 2014 року з дитиною не проживає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про дитину.
Піклується про дитину, займається її вихованням, здоров`ям, створивши необхідні умови для проживання та розвитку дитини її мати - ОСОБА_1 .
Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.
Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.
Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст.164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно її дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.
Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, позбавлення ОСОБА_2 буде відповідати інтересам дитини.
Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ч. 2 ст. 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Ч.2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість батьків утримувати свою малолітню дитину.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік»: установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст.192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 12 13, 78, 79, 89, 133, 137, 141, 258, 263, 264, 265, 280, 281, 352, 354, 355,430 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 60, 63 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.01.2018 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 2 500 (двох тисяч п`ятсот) грн. щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з відповідною індексацією згідно Закону, починаючи з 27.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
Повний текст судового рішення складено 05.08.2020.
Суддя Колесник С.А.