Справа № 643/5582/20
Провадження № 2-о/643/297/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що з 07.12.1980 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Впродовж спільного життя вони мешкали разом однією родиною, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, після реєстрації шлюбу спільно мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , а після придбання квартири АДРЕСА_2 стали разом жити в цій квартирі, за місцем її реєстрації. Влітку вони разом із донькою, зятем та трьома онуками і спільними друзями проводили час на дачі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . З 24.07.2018 ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично за вказаною адресою не проживав. На час смерті її чоловік мав статус судді у відставці та отримував пенсію близько 40000 грн. на місяць, в той же час вона отримує мінімальну пенсію за віком. Після смерті чоловіка вона звернулась до заінтересованої особи із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Проте, відповіддю від 28.01.2020 їй відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що надані документи не підтверджують факт її реєстрації за однією адресою з померлим. Встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка необхідно їй для переходу на пенсію в разі втрати годувальника. Заявник стверджує, що її чоловік ОСОБА_3 за життя фактично виконував обов`язок з її утримання. Оплачував комунальні платежі по квартирі, в якій вони разом постійно мешкали, купував ліки та оплачував як своє, так і її лікування. Інших джерел доходу, окрім пенсії чоловіка та своєї мінімальної пенсії, вона не мала та не має на теперішній час, допомога, яка надавалась її чоловіком ОСОБА_3 була для неї хоч і не єдиним, але постійним та основним джерелом засобів існування.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подала заперечення на заяву, в яких зазначає, що відмова заявнику у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Заявник надала письмові пояснення, в яких зазначає, що у її заяві відсутній спір про право, її вимога пов`язана з встановленням факту, що має юридичне значення, та за нормами ЦПК України така вимога розглядається в порядку окремого провадження. Посилання заінтересованої особи на наявність спору стосовно законності відмови в задоволенні заяви про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника є невірним, оскільки на даний час такого спору взагалі не існує, просила розглянути заяву по суті заявлених вимог.

За клопотанням заявника ухвалою суду від 09.06.2020 витребувані з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідка про розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.01.2018 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та з АТ КБ «ПриватБанк» належним чином виготовлені та завірені копії квитанцій про оплату комунальних платежів за адресою квартири АДРЕСА_2 через сервіс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2018 по 27.11.2019.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заявник просила заяву задовольнити, розглянути справу без її участі, про що зазначила у письмовій заяві.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просила розглянути справу за відсутності її представника за наявними матеріалами, відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Стосовно доводів заінтересованої особи про розгляд справи в порядку адміністративного судочинства суд зазначає наступне.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до вимог статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту її перебування на утриманні чоловіка, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, та має вирішуватися за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклали шлюб 07.12.1980, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

У відповідності до копії свідоцтва про смерть, актовий запис № 17144, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27.11.2019, чоловік заявника ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ПФУ та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, виданого 11.12.2013.

Згідно довідки про доходи, виданої Московським відділом обслуговування громадян у м. Харкові ГУ ПФУ в Харківській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з січня 2019 по червень 2019 включно становив 1497,00 грн.; за період з липня 2019 по листопад 2019 включно 1564,00 грн.; за період з грудня 2019 по березень 2020 включно 1638,00 грн.

Згідно довідки ГУ ПФУ в Харківській області від 01.07.2020 про розмір нарахованого та фактично виплаченого довічного грошового суддів судді у відставці ОСОБА_3 за період з 01.08.2017 по 30.11.2019, ОСОБА_3 отримував наступну пенсію від 23297,25 грн. до 46680,30 грн.

Як вбачається з наданих АТ КБ «ПриватБанк» копій квитанцій про оплату комунальних платежів через сервіс «Приват24», ОСОБА_3 за період з 01.01.2018 по 27.11.2019 проводились оплати за комунальні платежі за адресою квартири АДРЕСА_2 ; за дачу за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із ст.36 та ч.1 ст.37 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року N 1058-ІV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Розмір пенсії по втраті годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї померлого становить 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

На підставі вищенаведених доказів, судом встановлено, що заявник перебувала на утриманні у свого чоловіка до його смерті, оскільки отримувана ним пенсія є значно вищою за її дохід (пенсію) та була постійним і додатковим джерелом засобів для існування заявника.

Встановлення факту перебування на утриманні чоловіка заявнику необхідно для переходу на пенсію в зв`язку з втратою годувальника.

Оцінивши наведені докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених заявником вимог.

Керуючись ст. ст. 76-81, 89, 95, 247 ч.2, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утриманні її чоловіка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявник ОСОБА_1 АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області 61022 м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Поліщук