Справа № 226/356/20

Справа № 226/356/20
Провадження № 2-о/226/44/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м.Мирноград Димитровський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту смерті особи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, в обґрунтування якої вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності померла її бабуся ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 25.10.2019 ОСОБА_2 була похована на кладовищі с.Придорожне Старобешівського району Донецької області. Оскільки документи про смерть бабусі були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні державної реєстрації смерті її бабусі відмовив. З метою державної реєстрації смерті своєї бабусі заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримла заявлені вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у заяві. Пояснила, що її бабуся ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла у віці 87 років у себе дома в м.Донецьку, будучи останні три роки прикутою до ліжка, оскільки була паралізована. Поховали ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на кладовищі с.Придорожнє Старобешівського району Донецької області біля чоловіка.

Представник заінтересованої особи Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду та заперечень не надав, заявивши про розгляд справи без представника відділу.

Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , про встановлення факту смерті якої подана заява, що підтверджується свідоцтвами про народження заявниці, її матері та про укладення шлюбу (а.с. 6,7,8)

За даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з Старобешівського району Донецької області до м.Мирнограда Донецької області, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 29.01.2020 № 1455-.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Ленінським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років у Ленінському районі міста Донецьк, про що 26.10.2019 складено запис акту про смерть № 1165.

Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 30.01.2020 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що заявниця ОСОБА_1 дружина її рідного брата, яка мешкає з сім`єю в с.Придорожнє Старобешівського району. Вона дуже добре знала її бабусю ОСОБА_2 , яка також родом з с.Придорожнє. Останні три роки життя ОСОБА_2 була прикута до ліжка, померла вона від серцевої недостатності у себе дома в Ленінському районі м.Донецька, була похована біля свого чоловіка в с.Придорожнє.

Смерть фізичної особи відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

За приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З огляду на п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Судом встановлено, що Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану своїм листом від 30.01.2020 відмовив у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки подане заявником свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видано на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст.17 ч.ч.1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 м.Донецьк є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у зв`язку з чим їх зобов`язано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі.

Згідно за наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію.

Установа, якою було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже наданий суду документ про смерть бабусі заявника виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства, і не може бути взятий до уваги органом, що здійснює реєстрацію юридичних фактів.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті своєї бабусі ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі.

Отже, сукупність досліджених доказів надає суду зробити висновок про доведеність факту смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для державної реєстрації смерті бабусі.

На підставі законів України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), місцезнаходження якого: вул.Соборна, 7, м.Мирноград Донецької області, , про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с.Данківка, Анжеросудженського району Кемеровської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у Ленінському районі міста Донецька.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 30.01.2020.

Суддя Ж.Є.Редько