Справа № 201/5072/20
Провадження № 2/201/2322/2020
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

07 cерпня 2020р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна) про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 02.06.2020р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна) про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.08.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження з призначенням підготовчого засідання.

Одночасно із позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просив накласти заборону на відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_4 , накласти арешт на автомобіль Volkswagen Tiguan, державний номер НОМЕР_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири та автомобіля.

В обґрунтування, позивач посилався на те, що померлий ОСОБА_4 отримав від позивача позику на суму 70 000дол.США, проте не повернув її. ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина і спадкоємцями першої черги є донька ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_2 . З огляду на те, що відповідачки грошові кошти не повертають та після отримання свідоцтва про спадщину можуть розпорядитися спадковим майном, просив вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору в даній цивільній справі є стягнення зі спадкоємців ОСОБА_4 суми позики, яка була отримана ним за життя на підставі договору займу від 18.11.2017р., укладеного з ОСОБА_1 на суму 70 000дол. США.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідачки по справі є спадкоємицями першої черги після смерті ОСОБА_4 , кошти за договором позики не повертають та можуть розпорядитися спадковим майном - квартирою АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_4 і автомобілем Volkswagen Tiguan, державний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідачки по справі є спадкоємицями після смерті ОСОБА_4 , що майно, на яке позивач просить накласти заборону та арешт, належало на праві власності померлому ОСОБА_4 , а також, що відповідачками вживаються дії щодо відчуження цього майна.

Верховний Суд у постанові від 17.10.2018р. у справі №183/5864/17-ц зробив висновок, що саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 151, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна) про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.