Єдиний унікальний номер справи 235/4889/20
Номер провадження 2/235/1689/20
У Х В А Л А

(в порядку розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору)

11 серпня 2020 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Клікунова А.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору при подачі позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2020 року на розгляд суду предявлено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

До позовної заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Суддя, надає оцінку ступеню обґрунтованості заявленого клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Згідно п.п. 3 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2102 гривні. Таким чином, за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу підлягає оплаті судовий збір в сумі 840,40 гривень.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнятих Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 року, та практики Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнається необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року в справі «Креуз проти Польщі»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

В зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Так, предметом позову ОСОБА_1 є вимога про припинення шлюбних правовідносин, підстава позову - спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача; відносини за даною справою підлягають розгляду за нормами Сімейного кодексу України.

За таких обставин, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору при пред`явленні позову про розірвання шлюбу узгоджується з п. 3 ч. 2 ст. 8 Закону № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Оцінюючи ступінь обґрунтованості клопотання суддя зазначає наступе.

Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - єдиною підставою для відстрочення або розстрочення, звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо); особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені норми матеріального права дають можливість зробити висновок про те, що підставою для відстрочення від сплати судового збору може бути лише майновий стан сторони, який перешкоджає сплаті нею судового збору. Крім того дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Так, клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач обґрунтовує тим, що майновий стан не дозволяє сплати судові витрати, оскільки отримує лише соціальні виплати у вигляді одноразової допомоги при народженні дитини в сумі 800,00 гривень щомісячно, іншого джерела доходу не має, на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. На підтвердження таких посилань до клопотання долучено копії свідоцтв про народження дітей, жодних інших документальних матеріалів про фінансовий стан позивача не надано.

Європейським судом з прав людини надаються висновки, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільненні її від сплати судового збору, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними без значного погіршення фінансового становища (зокрема, рішення від 26.07.2005 року Джедамські проти Польщі).

Суддею зазначається, що об`єктивно неможливо однозначно визначити, що державна допомога при народженні дитини є єдиним джерелом доходу позивача. Для оцінки майнового стану є доцільним надання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Також суддя звертає увагу, що згідно довідки сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ № 08-08/11924 від 04.08.2020 року - ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 , 1984 року народження, неповнолітніми дітьми. Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що шлюбні відносини з ОСОБА_2 фактично припинено, відповідач матеріально не підтримує родину. Разом з тим, такі обставини підлягають оцінці безпосередньо під час розгляду справи з позиції обґрунтованості та доведеності. З огляду вказаного, суддею під час розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору під час подачі позову про розірвання шлюбу відхиляються посилання про самостійне утримання позивачем двох неповнолітніх дітей.

З огляду на вказане, вимоги позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки будь-яких належних достовірних доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору до клопотання не надано, а тому позивач має в повному обсязі сплатити судовий збір виходячи зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 136 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору при подачі позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, та відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: