ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5363/20 Справа № 197/40/20 Суддя у 1-й інстанції - Охнач О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

10 серпня 2020 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року, якою повернуто позовну заяву ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог- Державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори про визнання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 повернута позивачу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суд від 24 квітня 2020 року подану позивачем апеляційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору і скаржнику роз`яснено про необхідність сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі в розмірі 420,40 грн. та надано строк для усунення недоліків.

Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст.129 Конституції України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст.185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Матеріалами справи встановлено, що, копія ухвали суду апеляційної інстанції від 24 квітня 2020 року за вихідним №43875 була надіслана на адресу скаржника зазначену в апеляційній скарзі.

Під час телефонної розмови з позивачем ОСОБА_1 за її телефонним номером - НОМЕР_1 , встановлено, що зазначену апеляційну скаргу вона не подавала, скаргу подав її колишній представник, при цьому позивач вказала, що після повернення судом першої інстанції її позову, вона, усунувши недоліки позовної заяви, повторно звернулася до Широківського районного суду Дніпропетровської області із позовом до Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог- Державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори про визнання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини і справа перебуває на розгляді в суді першої інстанції.

За таких обставин апеляційну позивача ОСОБА_1 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року, якою повернуто позовну заяву ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог- Державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори про визнання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року, якою повернуто позовну заяву ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог- Державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори про визнання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.М. Бондар