Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1444/19
Провадження № 2-о/494/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Алфьорової К.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу №494/1444/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Новоселівська сільська рада Березівського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

До Березівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявник у своїй заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . За життя, а саме 15 грудня 2003 року ОСОБА_3 склала на його ім`я заповіт. В даному заповіті на випадок її смерті заповіла йому її житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресом та все майно, яке знаходиться в будинку. Заявник зазначив, що як до дня смерті ОСОБА_3 , так і на час відкриття спадщини постійно проживав з бабусею у житловому будинку за вищевказаною адресою, він утримував вказаний будинок, здійснював витрати на житлово-комунальні послуги, вів спільне господарство. Заявник також зазначив, що від встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем залежить реалізація права на спадщину за законом та подальше розпорядження майном. На підставі викладеного, заявник просив задовольнити його заяву.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року відкрито окреме провадження по вказаній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 15.01.2020 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Новоселівську сільську раду Березівського району Одеської області та витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 .

Також, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постановою КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантинуз метою запобігання поширенню на території України гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року по сьогоднішній день на усій території України карантин, а тому розгляд справи неодноразово відкладався.

У судове засідання 06.08.2020 року заявник не з`явився, разом з цим надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Водночас, 06.08.2020 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, з вимогами заявника у заяві погодилась.

Заінтересована особа - голова Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання також не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 06.082020 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області, з вимогами заявника у заяві погодились.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши думку заявника, викладену у заяві від 06.08.2020 року та визнання заяви заінтересованими особами, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с.11) ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 батьком є ОСОБА_4 а матір`ю є ОСОБА_2 (а.с.8).

Бабусею заявнику по лінії матері була саме ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що 15.12.2003 року ОСОБА_3 складено заповіт на ОСОБА_1 , а саме: на житловий будинок з надвірними пристройками і все майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

З довідки виданої Новоселівською сільською радою Березівського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 замовив технічні умови на газопосточання, уклав договір на користування електроенергією та розробив технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.16-25).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та визнанням заяви заінтересованими особами.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 76, 293, 294, 315, 319, 352, 354, 355, -ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоселівська сільська рада Березівського району Одеської області, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з жовтня 2002 року із спадкодавцем ОСОБА_3 в момент її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя І.А. Римар