Справа № 713/1424/18
Провадження №2/713/3/20
РІШЕННЯ

іменем України

22.01.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Козубовська-Кузик О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , де третьою особою є ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідача ОСОБА_1 , де третьою особою є ОСОБА_2 .

Просять звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок (літ. "А") - цегла, загальною площею - 127,00 кв.м., в тому числі житловою площею - 74,80 кв.м., літньої кухні з гаражом, сараєм та підвалом (літ."Б") - цегла, убиральні (літ."В") - цегла, №1 огорожа - м/сітка, що заходиться: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №151 від 14.05.2007 року, що становить 19365,62 доларів США., яка складається з наступного : заборгованості за кредитом - 6706,78 дол. США, заборгованості за відсотками - 12658,84 доларів США та стягнути судовий збір.

Свої позовні вимоги обґрунтували наступним.

14.05.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 , уклали договір кредиту №151. Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», 14.06.2010 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, договором та графіком погашення кредиту. У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 15.01.2018 року має заборгованість за кредитом - 6706,78 дол. США, заборгованості за відсотками - 12658,84 доларів США.

Відповідно до п.2.4 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) щомісячно, за період з останнього робочого дня переднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця в останній робочий день поточного місяця. Відповідно до п.2.4.1 кредитного договору, сплата відсотків здійснюється у валюті кредиту на рахунок НОМЕР_1 в Чернівецькій філії АКБ «Укрсоцбанк», щомісячно та не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п.2.11 кредитного договору, у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та несплачених процентів за його використання, погашення заборгованості позичальників за цим договором здійснюється в наступній послідовності: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штраф.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 151 від 14.05.2007 року між кредитором та іпотекодавцями, яким є ОСОБА_1 , укладено іпотечний договір №151 від 14.05.2007 року, відповідно до якого останній передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок (літ. "А") - цегла, загальною площею - 127,00 кв.м., в тому числі житловою площею - 74,80 кв.м., літньої кухні з гаражом, сараєм та підвалом (літ."Б") - цегла, убиральні (літ."В") - цегла, №1 огорожа - м/сітка, що заходиться: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.4.6 іпотечного договору, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки один з наступних способів: на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса або, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку»; шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені, на підставі ст.38 ЗУ «Про іпотеку»; шляхом організації іпотеко держателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу.

На виконання умов договору про іпотечний кредит та Іпотечного договору, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було направлено вимогу, а саме, повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання представник АТ «Альфа-Банк» - Матвійчук М.З. не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача АТ «Альфа-Банк», позовні вимоги підтримують в повному об`ємі, просять при прийнятті рішенні врахувати положення ст.39 ЗУ «Про іпотеку» в редакції від 04.02.2019 року, та не зазначати в рішенні суду початкову ціну реалізації предмета іпотеки та заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, де зазначили, що 19.07.2013 року, між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір про внесення змін №2 до Договору кредиту №151 від 14.05.2007 року. Згідно п.1.1. Договору, процентну ставку за користування кредитними коштами було встановлено в розмірі 16% річних, з кінцевим строком погашення кредиту до 13.05.2015 року. 13.09.2013 року було укладено Договір про внесення змін №3 до Договору кредиту № 151 від 14.05.2007 року. Згідно умов даного договору сторони домовились, що погашення залишку заборгованості Позичальника за Кредитом та процентами, що нараховані станом на 13.09.2013 року здійснюватиметься протягом шестимісячного строку з дати підписання цього Договору (п. 2.1). Тобто уся сума заборгованості за кредитним договором (тілом кредиту) підлягала до погашення 12.03.2014 року (п. 2.3-2.4), а за умови належного виконання такого обов`язку Банк зобов`язувався списати залишок заборгованості по процентах в розмірі 8235,28 дол. США, які були нараховані станом на 13.09.2013 року та підлягали б сплаті 12.03.2014 року. Фактично оплата таких процентів була відстрочена на шість місяців, але після повного погашення тільки кредиту та за умови порушення умов договору. У випадку ж дотримання умов договору такі відсотки б були списані (прощені) згідно п 2.10 Договору. При цьому, згідно п.2.2. Договору, процентна ставка за користування Кредитом в цей шестимісячний період встановлюється в розмірі 1% річних. Отже строк дії договору між сторонами було погоджено до 12.03.2014 року, зі сплатою на період 1% річних за користування кредитними коштами. Однак згідно п. 2.3. Договору, відсоткова ставка за користуванням Кредитом, після спливу шестимісячного строку встановленого в п. 2.2. Договору, на кожний наступний річний період, починаючи з 13.03.2014 року, а у випадку неналежного виконання умов договору то через два місяці після такого невиконання, поновлюється та встановлюється в розмірі, що діяв до моменту реструктуризації залишку заборгованості згідно умов та правил, визначених у Договорі кредиту. З наведеного вбачається, що за умовами кредитного договору було встановлено окремо відсоткову ставку за правомірне користування кредитними коштами в розмірі 1% річних, та за неправомірне, понад встановлений договором строк користування кредитними коштами в розмірі що було встановлено до моменту реструктуризації залишку заборгованості, тобто в розмірі 16% річних. Таким чином, сторони передбачили право кредитора нараховувати відсотки в збільшеному розмірі після спливу строку повного погашення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на умови Кредитного договору, після 12.03.2014 року, позивач вправі був нараховувати відсотки за відсотковою ставкою 16% річних до поки борг не буде погашено в повному обсязі. З наведеного вбачається альтернативний обов`язок боржника з погашення заборгованості за кредитним договором, або вчасно за відсотковою ставкою 1% річних, або поза межами погоджених сторонами строків, однак в розмірі 16% річних. Однак після направлення вимоги кредитора про повне дострокове погашення заборгованості, розпочався перебіг строку позовної давності, а як вбачається з матеріалів справи, позовна заява до суду була подана до закінчення таких строків.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи відповідач ОСОБА_1 подав заяву про застосування строку позовної давності, мотивуючи тим, що в серпні 2018 року до Вижницького районного суду звернувся з позовними вимогами позивач ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , як відповідача, та до третьої особи, ОСОБА_2 , - про звернення стягнення на предмет іпотеки. Розгляд даної справи було судом зупинено в зв`язку з проведенням за клопотання позивача судової оціночної-будівельної експертизи. У вересні місяці 2019 року в зв`язку з проведеною експертизою та її висновками, вказана судова справа була повернута до суду та продовжено її розгляд у підготовчому засіданні у жовтні-листопаді місяцях 2019 року. Точних дат судових засідань у процедурі підготовчого розгляду справи не знає, оскільки особисто не підписував судові повістки про виклик його до суду. Можливо це замість нього робила дружина, оскільки він людина похилого віку, часто хворіє, а в зв`язку з арештом, описом та судовим експертним дослідженням його житлового будинку, отримав значний психологічний стрес і не міг сам розібратися в документах, які надійшли з суду. Але 03 грудня 2019 року йому стало відомо про те, що дана справа вже має слухатися у вказану дату по суті і по ній має прийматися конкретне судове рішення, але від нього немає ніяких заяв, клопотань, заперечень щодо звернення стягнення на його житловий будинок, де він прописаний та постійно проживає, лежить хворий, іншого житла не має, а відтак зрозумів, що його та його хвору дружину з малолітніми внуками може бути виселено з спірного по справі житлового будинку. Оскільки до суду фізично іти не може, був змушений скористатися правовою допомогою, та в зв`язку з цим 03-го грудня 2019 року уклав з адвокатом Клим Н І. угоду про надання правової допомоги у справі №713/1424/18, для вивчення нею матеріалів справи та подання від його імені відповідних заяв, клопотань, доказів, адвокатом Клим Н І. 03 грудня 2019 року було заявлено клопотання про відкладення розгляду та вирішення вказаної справи. Вивченням матеріалів справи, а також фактичними діями щодо виконання Договору кредиту №151 від 14-го травня 2007 року та Договору №1 від тринадцятого вересня 2013 року, - про зміну умов Іпотечного договору №151 (з майновим поручителем) від 14.05.2007 року, посвідченого нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №3441 вбачається: викласти пункт 1.4.1. Іпотечного договору в наступній редакції: «1.4.1 Повернення кредиту в розмірі 15000 (П`ятнадцять тисяч дол.США 00 центів) зі сплатою 1% (один відсоток) річних за період з 13.09.2013 року по 12.03.2014 року. У разі невиконання даного зобов`язання, з 12.03.2014 року встановлено плату за користування кредитом 16% (шістнадцять відсотків) річних та комісій в іншому розмірі, обумовленому Основним зобов`язанням та всіма додатковими договорами до нього, з кінцевим терміном погашення 13.05.2015 року (тринадцятого травня дві тисячі п`ятнадцятого року), а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене Основне зобов`язання..., Його майновий поручитель ОСОБА_2 , згідно платіжних квитанцій №FJB 053 від 27 травня 2013 року та №FJB 054 від 27 травня 2013 року здійснили погашення кредиту та відсотків на рахунок позивача 2911,82 доларів США, або 23247,18 грн., та 1870,36 грн., що підтверджує оригіналами вище вказаних платіжних квитанцій та їх належно завіреними копіями до справи. В подальшому, а саме з 27 травня 2013 року і аж до звернення позивача до суду, а саме до 14 серпня 2018 року (Ухвала суду про відкриття загального позовною провадження справі №713/1424/18, провадження №2/713/556/18 від 14.08.2018 року) позивач ПАТ «Укрсоцбанк», так і Акціонерне товариство «Альфа-Банк» не пред`являли до нього жодних претензій (вимог), стосовно наявної кредитної заборгованості та вимог про її стягнення, а також про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зважаючи на зазначене та керуючись вимогами ст. 127 ЦПК України, про те, що «суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк, просить визнати поважними причини пропуску ним процесуальних строків для подачі заяв, клопотань, пояснень, доказів та поновити йому такий процесуальний строк. Також зазначив, що позивач звернувся до суду про звернення стягнення на заставлене майно поза межами встановленого законом строку позовної давності, як за основними вимогами про сплату боргу за кредитним договором, порушення якого почалося після травня 2013 року і закінчення трирічного строку перебігу позовної давності - травень місяць 2016 року, також закінчення строку дії Основного зобов`язання по кредитному договору №151 від 14.05.2007 року (термін дії якого щодо позовної давності сплив 14.05.2018 року). Просить відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_5 не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відповідача.

В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.10.2019 року замінено позивача Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк» на Акціонерне Товариство Альфа-Банк», (, МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 , місцезнаходження: 03150, м.Київ, вулиця Велика Васильківська, 100), у справі за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , де третьою особою є ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» необхідно відмовити.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що 14.05.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», та третьою особою ОСОБА_2 , укладено договір кредиту №151, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США, зі сплатою 13 (тринадцять) процентів річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 13.05.2015 року.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступні докази:

Копія договору про внесення змін №1 до договору кредиту №151 від 14 травня 2007 року з даних якого вбачається, що сторони ПАТ « УкрсоцБанк» та ОСОБА_2 уклали договір про внесення змін до договору кредиту №151 від 14.05.2007 року про наступне: сторони домовились внести зміни до п.2.5 статті 2 договору кредиту, виклавши його в наступній редакції: У разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та не сплачених процентів за його використання, погашення заборгованості позичальників за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість, строкова заборгованість за кредитом, прострочена заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за нарахованими процентами. 2. Інші умови договору кредиту залишаються незмінними і діють в частині, що не суперечать даному договору про внесення змін, при цьому сторони підтверджують за ними свої зобов`язання. Цей договір про внесення змін укладений в двох оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної сторони. Всі примірники мають однакову юридичну силу. Цей договір про внесення змін набирає чинності з моменту підписання його сторонами та є невід`ємною складовою частиною договору.

Копія заявки на видачу готівки №7 від 15 травня 2007 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 отримав 15.05.2007 року 15000,00 доларів США.

Копія іпотечного договору №151 від 14.05.2007 року з даних якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 (Іпотекодавець) передав в іпотеку Іпотекодержателю (АТ «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту №151 від 14.05.2007 року, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, наступне нерухоме майно: житловий будинок (літ. "А") - цегла, загальною площею - 127,00 кв.м., в тому числі житловою площею - 74,80 кв.м., літньої кухні з гаражом, сараєм та підвалом (літ."Б") - цегла, убиральні (літ."В") - цегла, №1 огорожа - м/сітка, що заходиться: АДРЕСА_1 .

Копія договору №1 від 13.09.2013 року про зміну умов іпотечного договору №151 (з майновим поручителем) від 14.05.2007 року з даних якого вбачається, що у зв`язку із внесенням змін та доповнень до Договору кредиту №151 від 14.05.2007 року, з договором №1 від 24.05.2013 року, договором №2 від 19.08.2013 року та договором №3 від 13.09.2013 року про внесення змін до договору кредиту №151 (з майновим поручителем) від 14.05.2007 року, посвідченого нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №3441. Викласти п.1.4.1 іпотечного договору в наступній редакції: «1.4.1 повернення кредиту в розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою 1% річних на період з 13.09.2013 року по 12.03.2014 року. У разі невиконання даного зобов`язання, з 12.03.2014 року встановлено плату за користування кредитом 16 % річних та комісій в іншому розмірі, обумовленому основним зобов`язанням та всіма додатковими договорами до нього, з кінцевим терміном погашення 13.05.2015 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлено основне зобов`язання. 2 викладення в новій редакції п.1.4.1 Іпотечного договору не тягне змін інших умов іпотечного договору».

Копія договору про внесення змін №2 від 19.07.2013 року до договору кредиту №151 від 14.05.2007 року з даних якого вбачається, що у зв`язку з переходом кредитора на нове програмне обслуговування в ІБС «FlexCube» сторони дійшли згоди договір кредиту викласти в новій редакції: п.1.1. кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 15000,00 доларів США, зі сплатою 16% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в додатку 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. 1.1.1.Погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з червня 2007 року, та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 13.05.2015 року (включно), на умовах визначених цим договором.

Копія договору про внесення змін №3 від 13.09.2013 року до договору кредиту №151 від 14.05.2007 року.

Копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №14224071 від 12.04.2007 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .

Копія повідомлення про усунення порушень (про добровільне виселення) №1165 від 16.07.2018 року з даних якого вбачається, що АТ «Укрсоцбанк» направлено вимогу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про оплату заборгованості по кредитному договору 151 від 14.05.2007 року, що станом на 15.03.2018 року становить 24539,73 доларів США. У разі невиконання даної вимоги банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №151 від 14.05.2007 року станом на 15.03.2018 року з даних якого вбачається, що заборгованість по кредитному договору №151 від 14.05.2007 року станом на 15.03.2018 року становить 24539,73 доларів США, яка складається з наступного: 6706,78 доларів США заборгованість за кредитом; 12658,84 доларів США заборгованість за відсотками; 1841,56 доларів США пеня за несвоєчасність повернення кредиту; 3332,55 доларів США пеня за несвоєчасність повернення відсотків.

Довідка ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 15.03.2018 року з даних якої вбачається, що по кредитному договору №151 від 14.05.2007 року ОСОБА_2 за період з 20.06.2007 року по 20.12.2013 року було сплачено кошти в рахунок заборгованості в сумі 11785,28 доларів США, з яких: 8293,22 доларів США основна заборгованість за кредитом; 3492,06 доларів США відсотки за кредитом.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 жовтня 2018 року по справі №713/1424/18 провадження 2/713/556/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , де третьою особою є ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, призначено судову оціночно-будівельну експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (29013, м.Хмельницький, вул.Володимирська, 109), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдивий висновок, та по ст.385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача. Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Згідно висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи №5763-5766/18-26 від 11.09.2019 року вбачається, що дійсна вартість іпотечного майна, а саме житлового будинку (літ. "А") - цегла, загальною площею - 127,00 кв.м., в тому числі житловою площею - 74,80 кв.м., літньої кухні з гаражом, сараєм та підвалом (літ."Б") - цегла, убиральні (літ."В") - цегла, №1 огорожа - м/сітка, що заходиться: АДРЕСА_1 а" становить 1310026,00 (Один мільйон триста десять тисяч двадцять шість) гривень, без ПДВ.

При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги щодо виконання зобов`язань та правові наслідки та відповідальність за порушення зобов`язань.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач визначив спосіб для відновлення порушених прав, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , посилаючись на норми матеріального права, а саме положення ст. 509, 525, 526 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку».

На спростування позовних вимог стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем ОСОБА_1 надано заяву про застосування строків позовної давності та наступні докази.

Квитанція №FJB053 від 27 травня 2013 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 сплатив 27.05.2013 року в рахунок погашення кредиту та відсотків суму в розмірі 2911,82 доларів США (23274,18 грн.).

Квитанція №FJB054 від 27 травня 2013 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 сплатив 27.05.2013 року в рахунок погашення кредиту та відсотків суму в розмірі 1870,36 грн.

При вирішенні позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходить з наступних вимог закону.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавцем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ч.5 ст.3 ЗУ «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Ці вимоги не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (стаття 35 Закону України "Про іпотеку").

У статті 33 цього Закону передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

У п. 31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» зазначено, що враховуючи вищевказані положення, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п.7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Статтями 256, 257, 259 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина 3 цієї статті). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина 5 цієї статті). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина 1 цієї статті), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного.

Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони погодили, що кінцевим терміном повернення кредитної заборгованості по кредиту є 13 травня 2015 року. Останній платіж ОСОБА_2 в рахунок погашення кредиту було внесено 27 травня 2013 року.

Отже, позивач набув право пред`явити позов до іпотекодавця ОСОБА_1 протягом трьох років, починаючи від кінцевого терміну повернення кредитної заборгованості по кредиту, а саме з 13 травня 2015 року, тобто 13 травня 2018 року, проте з даним позовом АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» звернувся 08 серпня 2018 року.

При цьому, збільшеного строку позовної давності сторонами в іпотечному договорі не погоджувалось, клопотань про поновлення трирічного строку позивачем не заявлялось.

Таким чином, АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» пред`явили позов про звернення стягнення на предмет іпотеки із пропущенням встановленого законодавством трирічного строку на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні пред`явлених до ОСОБА_1 , де третьою особою є ОСОБА_2 позовних вимог, у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої відповідач ОСОБА_2 заявив.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 259, 261, 266, 526, 527, 530, 549, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.1, 7, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.4, 13, 141, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , де третьою особою є ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», юридична адреса: 03150, м.Київ вул.Велика Васильківська, 100, ().

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя І. А. Кибич