ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року

м.Суми

Справа №585/2514/19

Номер провадження 22-ц/816/115/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

розглянув у порядку письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 жовтня 2019 року в складі судді Євтюшенкової В.І., ухваленого у м. Ромни, повний текст судового рішення виготовлено 16.10.2019 року.

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у липні 2019 року, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 16.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 20771, про стягнення з неї, ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 252121 грн. 62 коп. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що у Роменському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває на примусовому виконанні виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з неї заборгованості у розмірі 252121 грн. 62 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Вказує, що виконавчий напис на підставі якого відкрито виконавче провадження по стягненню з неї заборгованості підлягає скасуванню з огляду на те, що його вчинено з порушенням вимог законності, оскільки приватний нотаріус при його вчиненні не з`ясував питання безспірності наявної у неї заборгованості. Зазначає, що звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, банк у розмір заборгованості за кредитним договором включив платежі поза межами позовної давності, чого нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряв. Крім того, вказує, що банком протиправно покладено на нього подвійну цивільно правову відповідальність, що полягає у стягненні відразу пені та комісії, а також штрафів. Також, позивач не отримувала від банку претензій про наявність у неї заборгованості, що є підставою для відмови у вчиненні виконавчого напису. Крім того, зазначає, що у виконавчому написі нотаріуса не зазначено на підставі яких саме документів його вчинено.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 жовтня 2019 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Рксланом Олеговичем, 16.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 20771 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 25121 грн. 62 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 4000 грн. 00 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з нього витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову в оскаржуваній частині відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем в суді першої інстанції не було доведено справедливість та повноту витрат, які фактично понесені нею на отримання професійної правничої допомоги. Склад і розмір таких витрат входять до предмету доказування. Вказує, що засади обчислення розміру оплати за надання професійної правничої допомоги мають бути закріплені в угоді. Витрати на професійну правничу допомогу мають бути підтверджені документально. При цьому розрахунок адвоката про оплату послуг не є належним документом, оскільки не відповідає вимогам правил бухобліку.

Від позивача та третіх осіб відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині понесених позивачем та стягнутих з відповідача витрат по наданню позивачу професійної правничої допомоги, а в іншій частині не оскаржується, тому в не оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що розмір понесених витрат по наданню позивачу професійної правничої допомоги є документально підтвердженим, а тому підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2019 року між позивачем та адвокатом Манько Дмитром Дмитровичем було укладено угоду про надання правничої допомоги. (а.с. 10). Пунктом 4 вказаної угоди визначено, що розмір гонорару адвоката, з урахуванням складності справи та виконуваних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, який має бути витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), передбачуваного обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для клієнта, визначається за домовленістю сторін у формі фіксованого розміру в сумі 4000 грн.

Згідно розрахунку розміру понесених витрат на правничу допомогу адвоката (а.с. 12), вбачається, що до складу послуг з надання професійної правничої допомоги адвокатом Манько Д.Д. входить: підготування позовної заяви, клопотання про витребування доказів, підготування угоди про надання професійної правничої допомоги, розрахунку витрат на правничу допомогу, з`ясування обставин справи, надання консультацій, роз`яснень, ознайомлення з наданими документами, їх аналіз, вивчення правової позиції в справі, передбачуваний час на ознайомлення з відзивом на позов, визначення правової позиції в справі з урахуванням відзиву на позов, підготування відповіді на відзив, участь у судових засіданнях.

Також з матеріалів цивільної справи вбачається, що 08.07.2019 року позивачем до Роменського міськрайонного суду Сумської області було надано клопотання про витребування доказів (а.с. 13).

З квитанції до прибуткового касового ордера № 55 вбачається, що позивачем сплачено адвокату Маньку ОСОБА_2 грошові кошти в загальному розмірі 4000 грн. 00 коп. за надання професійної правничої допомоги, згідно угоди від 21.06.2019 року (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч.2 ст. 138 ЦПК України)

Згідно з ч. 4 ст. 138 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, із матеріалів цивільної справи вбачається, що адвокатом Менько Д.Д. не бралася участь у судових засіданнях по вказаній справі, незважаючи на те, що така участь є обумовленою угодою про надання правничої допомоги від 21.06.2019 року. Так, в судовому засіданні, що призначалося на 02.08.2019 року адвокатом Менько Д.Д. не приймалася участь в зв`язку з перебуванням останнього у відпустці (а.с. 29). Також, адвокат Менько Д.Д. не приймав участі і в судовому засіданні 10.09.2019 року, надав до суду клопотання про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за його відсутності (а.с. 73). В судове засідання призначене 10.10.2019 року адвокат Менько Д.Д. також не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с.87).

З розрахунку розміру понесених витрат на правничу допомогу адвоката вбачається, що всього на надання професійної правничої допомоги позивачу, адвокатом Менько Д.Д. витрачено 8 годин, з них 1 годину витрачено на участь у судових засіданнях. Також, із вказаного розрахунку вбачається, що вартість однієї години витраченого адвокатом часу на надання професійної правничої допомоги становить 774 грн. 40 коп.

З огляду на те, що фактично адвокатом Менько Д.Д. витрачено 7 годин на надання професійної правничої допомоги за договором від 21.06.2019 року, а не 8 годин, як передбачено розрахунком розміру понесених витрат на правничу допомогу адвоката (оскільки адвокатом фактично не приймалася участь у судових засіданнях), то колегія суддів приходить до висновку, що розмір понесених витрат на надання професійної правничої допомоги за угодою від 21.06.2019 року, що стягнута з відповідача на користь позивача, з урахуванням результатів розгляду справи, підлягає зменшенню на 774 грн. 40 коп. (вартість 1 години витраченого часу).

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 3225 грн. 60 коп. (4000-774,40).

Разом з цим, колегія суддів відкидає доводи відповідача, що викладені ним в апеляційній скарзі стосовно того, що розмір витрат на надання професійної правничої допомоги не було обумовлено сторонами в угоді від 21.06.2019 року з огляду на те, що такий розмір визначено п. 4 угоди.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що позивачем не було документально підтверджено понесення ним витрат на надання професійної правничої допомоги з огляду на те, що такі доводи спростовуються наданими позивачем в судове засідання копіями угоди про надання правничої допомоги від 21.06.2019 року, розрахунком розміру понесених витрат на правничу допомогу адвоката та квитанції до прибуткового ордеру № 55 від 21.06.2019 року.

Відповідно до статей 374, 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру стягнутої з відповідача суми витрат на надання позивачу професійної правничої допомоги.

В зв`язку з тим, що фактично відповідачем оскаржується стягнуті з нього судові витрати в сумі 4000 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України визнається апеляційним судом малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367; п. 2 ч. 1 ст. 374; п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Абзац четвертий рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 жовтня 2019 року змінити та викласти його в наступній редакції:

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 3225 грн 60 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко