УХВАЛА

07 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 523/12200/19

провадження № 61-11471 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Лепехи Костянтина Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 березня 2020 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 20 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Свята Катерина - Одеса», треті особи: ОСОБА_2 , страхова компанія приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», страхова компанія приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення 119 729,55 грн майнової шкоди та 20 000 грн моральної шкоди, а всього - 139 729,55 грн.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 16 березня 2020 року в складі судді Сувертак І. В. позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Свята Катерина - Одеса» на користь ОСОБА_1 11 165,72 грн майнової шкоду, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1000 грн витрат на послуги евакуатора та 1000 грн моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 липня 2020 року в складі колегії суддів Сегеди С. М., Комлевої О. С., Цюри Т. В., рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 березня 2020 року в частині стягнення розміру майнової шкоди збільшено до 33 919,36 грн та в частині стягнення розміру моральної шкоди - до 5000 грн. В іншій частині залишено без змін.

30 липня 2020 року адвокат Лепеха К. Г. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Зі змісту постанови Одеського апеляційного суду від 20 липня 2020 року вбачається, що дана справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження як малозначна справа.

Посилання адвоката Лепехи К. Г. на те, що дана справа має виняткове значення для позивача, яке полягає у тому, що суди не врахували висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, не беруться до уваги, оскільки така підстава передбачена пунктом 1 частиною другою статті 389 ЦПК України у випадку оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, в малозначних справах.

Касаційна скарга не містить інших посилань на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Лепехи Костянтина Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 березня 2020 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 20 липня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук