Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-437/2004
Провадження № 2-р/273/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 Баранівський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., за участю секретаря судового засідання Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Баранівка заяву державного виконавця Черняхівського районного відділу державної служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Тетяни про роз`яснення рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

27.07.2020 до Баранівського районного суду надійшла заява державного виконавця Черняхівського районного відділу державної служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Тетяни про роз`яснення рішення суду.

Заяву обґрунтовує тим, що на її виконанні перебуває виконавчий лист №2-437 від 08.06.2004 Баранівського районного суду Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 26.05.2004 року до часу проживання з нею та опікування нею дитини-інваліда ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки, боржник за виконавчим листом у 2018 році не мав заробітку є незрозумілим, в якому саме розмірі нараховувати та стягувати аліменти за вказаним виконавчим листом, бо в останньому зазначено, що мінімальна сума становить один неоподаткований мінімум доходів громадян, а це становить 17 гривень. За вказаних обставин просить роз`яснити рішення.

Черняхівський районний відділ державної служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) свого представника для участі в судовому засіданні не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Стягувач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, додатково вказала, що рішення є чітким і зрозумілим, тому немає потреби у його роз`ясненні, вважає, що у разі допущеної боржником заборгованості, остання має розраховуватися за загальними правилами, надала до суд документи що підтверджують інвалідність дитини та те, що остання проживає з нею.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви, згідно ч.3ст.271 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяву, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши зміст рішення суду, а також надану державним виконавцем письмову інформацію, суд вважає, що заява Черняхівського районного відділу державної служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відділі ДВС на виконанні перебуває виконавчий лист №2-437 від 08.06.2004 Баранівського районного суду Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 26.05.2004 до часу проживання з нею та опікування нею дитини-інваліда ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41,41 зворотна сторона)

Згідно з ст. 271 ЦПК України роз`яснення рішення це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст.124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Текст резолютивної частини рішення Баранівського районного суду від 08.06.2004 по справі №2-437 викладено зрозуміло, є доступним для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі висновки (вказівки), що випливають із встановлених фактичних обставин по суті заявлених вимог. Крім того, дане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося, набрало законної сили, жодна, із сторін не зверталася з позовом про зміну розміру аліментів або про припинення права на отримання аліментів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, наступне. Правові норми Сімейного кодексу України, а саме глави 9 розділу ІІ, які діяли на день ухвалення рішення та регулювали питання утримання того подружжя з ким проживає дитина інвалід, так само як і на день звернення державного виконавця із заявою про роз`яснення, не передбачають встановлення мінімального розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів, гарантований державою, закріплений у ст. 182 СК України лише щодо дітей, в залежності від віку.

У пункті 5 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України зазначено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Порядок стягнення аліментів, дії державного виконавця, визначено Законом України «Про виконавче провадження» та належить до компетенції органів державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Зокрема, в ст. 71 СК України вказано, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Вказана правова норма, зобов`язує державного виконавця забезпечити стягнення аліментів з боржника у розмірі не меншому мінімального гарантованого розміру саме Сімейним кодексом України, а не судовим рішенням.

Тому, беручи до уваги рішення суду №2-437 від 08.06.2004 року та правові норми ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п.16 ч.1 Закону України «Про зайнятість населення» (зі змінами та доповненнями), Закон України «Про прожитковий мінімум» згідно з якими прив`язка гарантованого мінімального розміру аліментів зроблена саме до дитини, яка визнається непрацездатною особою (особою, яка втратила непрацездатність) та є повнолітньою, тому мінімальний їх розмір має вираховуватися саме у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У разі допущеної боржником заборгованості по сплаті аліментів, остання нараховується за правилами ст.195 Сімейного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення Баранівського районного суду по справі №2-437 відповідає всім вимогам, які встановлені чинним законодавством, викладене в ясній та зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті заявлених позовних вимог, підстав для його роз`яснення немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.258-261,271 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви державного виконавця Черняхівського районного відділу державної служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Тетяни про роз`яснення рішення Баранівського районного суду по цивільній справі № 2-437- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи , якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.С. Бєлкіна