Справа № 396/1113/20
Провадження № 2/396/402/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.08.2020 року Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинно збудований гараж,-

В С Т А Н О В И В :

06.08.2020 року до Новоукраїнського районного суду надійшли матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинно збудований гараж.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України з наступних підстав.

Положенням п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ч.1 п.2 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вбачається, що документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, та відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Натомість позивачем при поданні до суду позовної заяви про визнання права власності на нерухоме майно не було надано підтверджуючих доказів дійсної вартості спірного нерухомого майна на момент звернення до суду та не зазначено ціну позову відповідно до нормативно-грошової оцінки нерухомого майна, у відповідності до якої визначається сума сплаченого судового збору.

Відтак позивачу необхідно подати до суду звіт про оцінку спірного майна відповідно до якого визначити ціну позову та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що позивачем в позовній заяві не зазначено.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року відмітив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Однак позивачем не подано доказів звернення до компетентних органів з питання узаконнення самочинного будівництва та не подано доказів неможливості вирішення питання в адміністративному порядку.

В п. 12 постанови № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справах зазначив, що у справах пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Натомість позивач не подає доказів того, що він є власником земельної ділянки на якій самочинно збудоване нерухоме майно та не зазначає жодної інформації про власника вказаної земельної ділянки, та (чи) не подав рішення ради та договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків.

Наведене узгоджується із роз`ясненнями постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 та позивачем не подано до суду таких доказів.

Позивач заявляючи вимогу про визнання за ним права власності на самочинно збудований гараж не подав до суду документів дотримання санітарних, протипожежних вимог самочинно збудованого гаражу.

Крім того, відсутні належні та достовірні докази про рік будівництва самочинного гаражу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи, що позивачем подано позов без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, то суд відповідно до ст. 185 ЦПК України вважає за необхідне позов ОСОБА_1 залишити без руху, надавши позивачу строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинно збудований гараж - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та її буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. А. Русіна