Справа № 147/768/20
Провадження № 2/147/334/20
УХВАЛА

про залишення позову без руху

06.08.2020 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху за наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Всупереч наведеним нормам позивачем при зверненні до суду не зазначено доказів про наявність або відсутність інших спадкоємців до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 , тобто осіб, на чиї права та обов`язки може вплинути рішення по даній справі.

Також позивач зазначає, що прийняла спадщину оскільки на момент смерті ОСОБА_2 проживала разом з покійною, однак не зазначає належного доказу, що підтверджує дану обставину.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів, необхідність звернення позивача до суду за захистом своїх прав викликана неможливістю скористатись правом на спадщину через відсутність у правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Так, згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що вона зверталася до державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але отримала відмову. На підтвердження вказаних в позові обставин, позивачем додано листи державного нотаріуса від 16.01.2020 року за №14/02-17, але не надано доказів отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачу свідоцтва про право на спадщину), що підтверджує підстави звернення до суду за захистом своїх прав.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 p.) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин подана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, її позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає (за виключенням вимог щодо сплати судового збору).

Суддя О.А. Натальчук