Справа № 310/5509/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. Позов мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки, площею 8,0858 га, що розташована на території Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва. У 2003 році, у зв`язку з хворобою сина, позивач була вимушена взяти у борг у відповідача ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 4500 грн., що на той час становило 800 доларів США, про що була складена відповідна розписка, яка знаходиться у відповідача, який заявив вимогу про те, що він буде обробляти належну їй земельну ділянку один рік. Позивач вказав, що, починаючи з 2003 року і по теперішній час, відповідач обробляє, належну їй, земельну ділянку та отримує з неї прибутки, на її звернення про повергнення земельної ділянки, не реагує, на листи не відповідає.

Позивач зазначив, що не має змоги передати, належну їй, земельну ділянку, в оренду іншій особі для обробітку, так як ОСОБА_2 чинить у цьому перешкоди. Позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів щодо незаконних дій відповідача, але в діях ОСОБА_2 немає складу злочину та вбачаються цивільно-правові відносини. Так, в одному із пояснень відповідача зазначено, що вона продала йому землю, але дане твердження позивач вважає абсурдним, так як договори купівлі-продажу укладаються у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, а згідно діючого законодавства України, землі сільськогосподарського призначення взагалі не продаються. В даному випадку незаконне володіння та користування відповідачем належним позивачу майном розпочалося в квітні 2015 року і триває по теперішній час.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали судові пояснення, аналогічні, викладеним у позові, в подальшому в судове засідання позивач не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, в подальшому судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЗП №070790, виданого на підставі рішення Ради народних депутатів від 24.03.2003 року №145 Бердянської райдержадміністрації на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 8.0858 га, що розташована на території Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області, кадастровий номер :02:005:0008, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва. Встановлено, що у 2003 році, у зв`язку з хворобою сина, позивач взяла в борг у відповідача ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 4500 грн., про що була складена відповідна розписка, яка знаходиться у відповідача, на що останній, заявив вимогу про те, що він буде обробляти належну ОСОБА_1 , земельну ділянку один рік. З`ясовано, що, починаючи з 2003 року і по теперішній час, відповідач обробляє, належну ОСОБА_1 на праві приватної власності земельну ділянку, а на звернення позивача про повергнення земельної ділянки, не реагує, на листи не відповідає.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідачем дійсно чиняться перешкоди позивачу у праві власності на вищезазначену земельну ділянку.

Встановлено, що відповідач використовуює вищевказану земельну ділянку на власний розсуд, на вимоги позивача про звільнення незаконно зайнятої земельної ділянки відповідач жодним чином не реагує.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 391 ЦК України не встановлює ознаку протиправності дій особи. У п. 7 інформаційного листа ВАСУ «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов`язані із здійсненням права власності та його захистом» від 31.01.2001 р. зазначається, що для подання позову про усунення будь-яких порушень свого права, не пов`язаних з неправомірним позбавленням володіння не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки, достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об`єктивно порушували права власника і були протиправними. Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, шляхом повернення ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 8,0858 г., що розташована на території Андріївської селищної ради, Бердянського району, Запорізької області, кадастровий номер :02:005:0008, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 30 січня 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова