Справа № 348/1046/19
Провадження № 22-ц/4808/175/20
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

з участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду від 05 листопада 2019 року під головуванням судді Грещука Р.П. у м. Надвірна

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітніх дитей.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач не платить аліменти, не забезпечує нормального та достатнього рівня життя двох синів, тому збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі сприятиме інтересам дітей, оскільки коштів які вона отримує не вистачає для забезпечення всім необхідним неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим зазнає матеріальних труднощів.

Просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 05 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2011 року у твердій грошовій сумі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів слід розпочати з часу набрання даним рішенням законної сили і проводити до повноліття дітей.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 800 грн витрат на професійну правничу допомогу і на користь держави 768,40 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення в частині стягення з нього 800 грн витрат на професійну правничу допомогу та стягення на користь держави 768 грн 40 коп. судового збору вважає незаконним.

Апелянт зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору і не поніс таких витрат в розмірі 768,40 грн, тому стягнення з нього на користь держави судового збору є незаконним.

Також вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 грн не підтверджені ні договором про надання праничої допомоги, ні доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, та що була сплачена або підлягала сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивача 800 грн витрат на професійну правничу допомогу та стягнення на користь держави 768 грн 40 коп. судового збору скасувати. В решті рішення суду ним не оскаржується.

Сторони в засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце слухання справи. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутност сторін та їх представників.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.08.2011 року.

Згідно даного рішення неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було залишено проживати з матір`ю (а.с.6).

За час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких записані сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей, долучених до матеріалів справи (а.с.4-5).

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2011 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, на виконання якого було видано виконавчий лист (а.с.7).

На даний час діти проживають з ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним депутатом Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та довідкою про склад сім`ї Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 1623 від 03.05.2019 року (а.с.8,9).

Судом також встановлено, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Пнівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів.

Згідно довідки Надвірнянського районого відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області №780 від 10.06.2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 станом на 01.05.2019 року заборгованості по виплаті аліментів немає (а.с.41).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 судом першої інстанції здіснено розподіл судових витрат, зокрема стягнуто з відповідача витрати на професійно правничу допомогу на користь позивача та судовий збір на користь держави.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклала договір №033 від 16 травня 2019 року з адвокатов Куцим О.С. про надання правової допомоги, а також здійснено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а.с. 22-23).

Відповідно до квитанції №001188 від 17 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 понесла витрати, які повязані з консультацією в адвоката та складанням ним позовної заяви, що становили 800 грн 00 коп. (а.с. 24).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до статті 26 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З матеріалів справи також вбачається, що судовий збір рішенням суду першої інстанції був стягнутий на користь держави, оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014 року ).

Отже, вирішуючи питання щодо визнання судових витрат, суд не позбавлений права проводити розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 133, 141 ЦПК України.

Таким чином, з огляду на вище зазначене та відповідно до договору №033 від 16 травня 2019 року про надання правової допомоги, попереднім (орієнтовний) розрахунком судових витрат та квитанцією №001188 від 17 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 понесла витрати, які повязані з консультацією в адвоката та складанням ним позовної заяви, що становили 800 грн 00 коп. (а.с. 22-24), а тому звідповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 576 грн 30 коп. за вимогу про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Інші доводи апелянта про те, що стягнення з нього на користь держави судового збору та витрат на професійну правничу допомогу є незаконним, не заслуговують на увагу та суперечать нормам процесуального права, які регулюють дані питання.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру судового збору та витрат на професійну правничу допомогу слід змінити з підстав, викладених у мотивувальній частині даної постанови, а в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду від 05 листопада 2019 року в частині стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , - 600 (шістсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави 576,30 (п`ятсот сімдесят шість гривень 30 коп) судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк