РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/4331/19
провадження у справі №2/0285/142/20
29 липня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………………………Літвин О. О.

секретаря………………………………....Касянчук І. В.

з участю сторін:
позивача…………………………………. ОСОБА_1

представника позивача…………………. ОСОБА_2

представника відповідача ВЧ НОМЕР_1 …..Куцого В. В.,

представника відповідача ВЧ НОМЕР_2 …..Сагана А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1
до військової частини НОМЕР_1 ,
військової частини НОМЕР_2 ,
ІІІ особа Новоград-Волинська квартирно-експлуатаційна частина району,
про поновлення дати зарахування на квартирний облік,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог /а.с.67-71/, прийнятих судом під час розгляду справи від 28.04.2020 /а.с.92/, просив визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 № 54 від 21.12.2007 (далі Рішення № 54) про його зняття разом з сім`єю у складі чотирьох осіб, з квартирного обліку та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни щодо дати його перебування разом з сім`єю у складі чотирьох осіб, на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі та списках осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, поновивши її з 30 жовтня 2000 року.
В обґрунтування зазначив, що з 1993 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , де з 29.10.2000 був зарахований на квартирний облік, як військовий, що не забезпечений житлом.

Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 28.02.2005 його, як військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 , з 30.10.2000 зараховано на квартирний облік зі складом сім`ї з чотирьох осіб, після народження другої дитини, до загальної черги та включено в списки осіб, які мають право на першочергове одержання житла.

За новим місцем проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 його було зараховано на квартирний облік з 28.01.2016, у зв`язку з чим 31.10.2019 звернувся із заявою про поновлення на квартирному обліку з жовтня 2000 року, в чому було відмовлено.

Вважає такі дії житлової комісії незаконними, оскільки попередні рішення про зарахування його на квартирний облік саме з 2000 року не скасовані.

Разом з тим, дізнався, що згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 21.12.2007, його разом з сім`єю було вирішено зняти з квартирного обліку у зв`язку зі штучним погіршенням житлових умов. Однак законних підстав для винесення даного рішення у відповідача не було, оскільки подарована матері належна його частина квартири житловою площею всього 9,3 кв.м не була достатньою для проживання всієї його сім`ї.

Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили їх задовольнити.

Додатково пояснили, що при зверненні до житлової комісії з заявою про постановлення на квартирний облік у 2000, 2005 та 2016 роках позивач надавав усі необхідні документи, визначені чинним на той час законодавством. Про те, що у 2016 році він був поставлений на облік не з 2000 року, а з 2016 року дізнався лише, коли звільнявся зі ЗСУ наприкінці 2019 року. На засіданні останньої житлової комісії особисто присутнім не був і вважав, що його зарахували на облік з 2000 року.

Зазначили, що про Рішення № 54 позивач дізнався під час розгляду даної справи в суді, у зв`язку з чим вважають строк звернення з позовом до суду пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Представники відповідачів у своїх відзивах /а.с.20-23, 84, 94-97/ та в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що при подачі позивачем 22.01.2016 рапорту про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов, він не надав доказів перебування його на квартирному обліку за попереднім місцем служби з 2000 року. Окрім того, житлова комісія не має права приймати рішення щодо поновлення на квартирному обліку.

За штучне погіршення житлових умов, зокрема дарування частки свого житла, позивач з 2007 року був знятий з квартирного обліку, про що винесено було відповідне рішення, оформлене протоколом житлової комісії.

Просили застосувати строки позовної давності /а.с.99/.

Представник третьої особи в минулих судових засіданнях підтримав думку представника військової частини та пояснював, що в Новоград-Волинській квартирно-експлуатаційній частині району, на яку покладено обов`язок ведення книг обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, відсутня інформаціящодо перебування позивача з 2000 року на квартирному обліку в Новоград-Волинському гарнізоні.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Однією із гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, закріплене у статті 12 Закону, пунктом 9 якої визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Судом встановлено, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 №72-РС з 11.10.2019 позивач був звільнений у запас за пп. «б» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я, непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час), при цьому при звільненні службовим або постійним житлом від Міністерства оборони України він не забезпечений (витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 11.10.2019 №207).

Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_3 від 29.10.2000 ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік і включений в списки військовослужбовців на загальну чергу.

Витягом з протоколу №20 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 28.02.2005 ОСОБА_1 прийнято на квартирний облік військовослужбовців, які прибули з інших частин та постановлено на квартирний облік з 30.10.2000 зі складом сім`ї з чотирьох осіб, після народження другої дитини, до загальної черги на підставі п.6 ст.34 ЖКУ та включено в списки осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень на підставі наказу МОЗ УРСР від 28.03.1983 №330 у зв`язку з захворюванням доньки ОСОБА_3 , 1996 року народження, яка є інвалідом І групи - хворіє ДЦП, що підтверджується відповідним медичним заключенням №2 від 16.06.2000.

Згідно зі статтями 34, 43 ЖК УРСР такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством; громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається право на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов .
Посвідченням серії НОМЕР_5 від 07.04.2015 підтверджено статус позивача, як учасника бойових дій.
Відповідно до вимог пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок № 1081) (на виконання статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України на момент зарахування позивача на квартирний облік вперше встановлювався та регулювався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 23.12.1992 № 220 (в подальшому з урахуванням внесених змін і доповнень на підставі наказу Міністерства оборони України від 03.02.1995 № 20).
Відповідно до абзаців 1-4 пункту 11 цього Положення (у редакції, чинній на момент зарахування позивача на квартирний облік у жовтні 2000 року) військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини, в якому вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу).
Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік, який також визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_3 був зарахований на квартирний облік з 30 жовтня 2000 року на загальну чергу та після переведення до в/ч НОМЕР_2 також включений в списки осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень.

На підставі рапорту ОСОБА_1 від 22.01.2016, витягом із протоколу №1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 28.01.2016 його, з вказаного числа, зараховано на квартирний облік зі складом сім`ї з чотирьох осіб на підставі п.5 ст.34 ЖКУ, ст.12 п.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, їх гарантій та соціального захисту», ст.45 п.10 ЖКУ та включено до першочергової черги осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

При зверненні позивача з заявою від 11.11.2019 №817 щодо поновлення його на квартирному обліку з жовтня 2000 року, листом від 19.11.2019 №5826 йому було відмовлено, оскільки житлова комісія в/ч НОМЕР_1 не має права приймати рішення про поновлення його на квартирному обліку, а відповідно до протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №13 від 31.10.2019 він зарахований до списків осіб, що мають право на позачергове отримання житла.

З таким висновком відповідача суд не може погодитись, з огляду на наступне.

Відповідно до абзаців 1, 2 п.2.14 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» № 737 від 30.11.2011 (далі Інструкція №737), у редакції чинній станом на день зарахування на облік та переведення ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , а також абзаців 1, 2 ч.4 Наказу Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі Інструкція №380), який є чинним на момент виникнення спірних відносин між сторонами листопад 2019 року: за військовослужбовцями та членами їх сімей, в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання; рішення житлових комісій військових частин, об`єднаних житлових комісій, які були прийняті до набрання чинності цим наказом, реалізуються із урахуванням вимог вищезазначеної Інструкції №737.

Крім того, абзацами 3-5 пункту 2.14 Інструкції № 737 визначено, що перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби - до військового комісаріату.

У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.

Таким чином, саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.

Отже, аргументи представника відповідача, щодо відсутності передумов та повноважень у військової частини для відновлення першочергово встановленого строку зарахування позивача на квартирний облік є необґрунтованими.

Разом з тим, під час розгляду в суді даної справи, представником ІІІ особи було надано витяг з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 21.12.2007, з якого слідує, що ОСОБА_1 та його сімю у складі чотирьох чоловік було вирішено зняти з квартирного обліку на підставі ст.35 ЖК України у зв`язку зі штучним погіршенням житлових умов (укладення договору дарування від 28.03.2007).

Так, статтею 35 ЖК України передбачено, що громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом, окрім іншого, відчуження придатної і достатньої за розміром для проживання квартири, не беруться на квартирний облік протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.

Згідно договору дарування часток у праві власності на квартиру від 28.03.2007 ОСОБА_1 подарував своїй матері належну йому ј частку квартири АДРЕСА_1 .

Підстави для зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, за винятком випадків одержання житла з державного житлового фонду або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, визначено частиною другою статті 40 ЖК. До таких підстав відноситься: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; виїзд на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Аналогічні за своїм змістом підстави для зняття з квартирного обліку військовослужбовців закріплено Порядком № 1081.

При винесенні оскаржуваного Рішення № 57 відповідачем не було взято до уваги, що правові приписи статті 35 ЖК України регулюють порядок зарахування військовослужбовців до квартирного обліку, а не зняття. А тому законних підстав для зняття позивача та його сімї з квартирного обліку не було, а відтак Рішення № 57 є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності, яка мотивована пропущенням загального строку позовної давності, то суд погоджується з доводами позивача про те, що про порушення своїх прав відповідачем він дізнався в березні 2020 року під час розгляду даної справи в суді, а тому саме з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності. Враховуючи викладене, на час звернення до суду загальна позовна давність не сплинула. Таким чином, позивач звернувся до суду в межах загальної позовної давності.

За таких обставин, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі.
Оскільки згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в сумі по 840, 80 грн. за кожну позовну вимогу (за подання до суду заяви немайнового характеру) в дохід держави.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 № 54 від 21.12.2007 про зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з сім`єю у складі чотирьох осіб, з квартирного обліку.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни щодо дати перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з сім`єю у складі чотирьох осіб, на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі та списках осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, поновивши її з 30 жовтня 2000 року.
Стягнути на користь держави з військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 Міністерства оборони України судовий збір по 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Дата виготовлення повного тексту рішення 7 серпня 2020 року.

Головуючий суддя О. О. Літвин