Справа №489/2080/18 Головуючий у 1-ї інстанції Рум`янцева Н.О.
Провадження № 22ц/812/277/20 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва, ухваленого під головуванням судді Рум`янцевої Н.О. 21 травня 2019 року в залі судових засідань у місті Миколаєві об 11год. 28хв., повний текст якого складено 14 червня 2019 року, по справі

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення майнової шкоди ,

В С Т А Н О В И Л А:

13 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям належної їй квартири.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться на четвертому поверху будинку, а відповідач власником квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище за тією ж адресою, та частково знаходиться над квартирою позивача.

Внаслідок експлуатаційного зносу каналізаційної мережі, що розташована у квартирі АДРЕСА_2 в суміщеному АДРЕСА_3 , відбувається регулярне залиття дитячої кімнати в квартирі позивача.

26 червня і 18 жовтня 2017 року працівником ЖЕК №15 у присутності інших власників квартир сусідів складено акти на підтвердження факту залиття, та заподіяння шкоди майну позивача.

Посилаючись на вказане та ухилення відповідача від відшкодування шкоди, позивач просила стягнути на її користь 30 000 грн. майнової шкоди у вигляді вартості ремонтних робіт для відновлення попереднього стану дитячої кімнати.

Одночасно із позовом ОСОБА_2 подана заява про його забезпечення шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_1 провести заміну каналізаційної системи у квартирі АДРЕСА_2 протягом двох тижнів з моменту такого забезпечення.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

На поданий позов відповідачем ОСОБА_1 письмового відзиву не надано.

14 червня 2018 року представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано клопотання про призначення по справі будівельно-технічної експертизи на предмет встановлення пошкоджень внаслідок залиття квартири та вартості ремонтно-будівельних робіт, а також розміру матеріальної шкоди.

Проти проведення експертизи відповідачем ОСОБА_1 заперечень у судовому засіданні не висловлено.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14 червня 2018 року по справі призначено судово-будівельну експертизу на предмет встановлення обставин залиття та його причини, причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженнями, які мали місце у квартирі позивача та можливим залиттям, а також вартості ремонтно-будівельних робіт та вартості будівельних матеріалів.

За висновок експерта ЕКЦ МНД МВС України №66 від 5 грудня 2018 року встановлені причини залиття та вартість ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів на суму 4 511 грн..

21 травня 2019 року позивачем ОСОБА_2 подана заява про зменшення позовних вимог до 4 511 грн..

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21 травня 2019 року позов задоволено частково, ухвалено про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4511грн. 00 коп. майнової шкоди, 704 грн. 80 коп. судового збору, 4 118 грн. 40 коп. витрат на проведення експертизи та 4 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалюючи рішення суд виходив із доведеності факту залиття квартири позивача внаслідок неналежного утримання квартири, що належить відповідачу, та підтвердженої вартості майнової шкоди у вигляді ремонтно-будівельних робіт та вартості будівельних матеріалів.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення на недостатніх доказах, які ґрунтуються на припущеннях, внаслідок чого допустив неповне з`ясування обставин справи, та ухвалив рішення з порушенням норм процесуального і матеріального права, просив його скасувати та призначити справу до нового розгляду.

Апелянт зазначав, що з підстав своєї відсутності під час судового розгляду він не мав можливості заявити клопотання про призначення будівельної експертизи на предмет з`ясування дійсних причин залиття квартири позивача, а надані нею акти ЖЕК не є належними доказами по справі та не доводять його провину у залитті, та як наслідок відповідальність за пошкодження стін та стелі у квартирі позивача.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач надала письмовий відзив, в якому вважала їх необґрунтованими.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 29 січня 2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

Відповідно до змісту частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відтак, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, у деліктних правовідносинах на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини, якщо позивачем доведено завдання йому шкоди.

Відтак, задовольняючи позов про стягнення майнової шкоди, суд керувався статтями 22, 319, 1166, 1192, частиною 3 статті 386 ЦК України та вірно виходив із того, що позивачем доведено факт заподіяння шкоди, у зв`язку з пошкодженням належного їй майна дитячої кімнати у квартирі, а відповідачем не спростовано відсутність його вини в заподіяні шкоди позивачу, у зв`язку із неналежним утриманням сантехнічного обладнання, внаслідок чого мало місце залиття шляхом потрапляння води через перекриття між квартирами сторін.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8-11).

Вказана квартира розташована на четвертому поверсі багатоквартирного будинку, складається з трьох кімнат, загальною площею 62,2кв.м., в тому числі дитячої кімнати №3, площею 10,4кв.м. (а.с.8-12, 66).

Власником квартири АДРЕСА_2 , розташованої на п`ятому поверсі в цьому ж будинку, яка складається з однієї кімнати, житловою площею 17,2кв.м. та суміщеного санвузлу і кухні, є відповідач ОСОБА_1 (а.с.33, 66-67). Квартира АДРЕСА_4 цього ж будинку, та має з квартирою позивача спільну стіну, яка є полом санвузлу у квартирі АДРЕСА_2 і стелею дитячої кімнати АДРЕСА_5 (а.с.13-14).

Внаслідок виявленого у червні 2017 року замокання в приміщенні квартири АДРЕСА_5 під стелею у вигляді вологих шпалер з жовтими плямами та вологою стелею з жовтою плямою площею 0,06кв.м., позивач звернулася до балансоутримувача ЖЕК №15 для складення акту про залиття її квартири, якій було складено 26 червня 2017 року у складі комісії: майстра ЖЕК №15, власника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 та мешканця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 .. Внаслідок обстеження комісією у квартирі АДРЕСА_2 у присутності орендаря виявлено: порушення цілісності трійника під унітазом з наявними отворами, протікання вентиля крану у ванній, під ванної та унітазом волого, наявні сліди періодичного залиття (а.с.13).

18 жовтня 2017 року повторно складено акт комісією у складі майстру ЖЕК №15, власника квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ОСОБА_5 та власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , внаслідок чого встановлено залиття квартири АДРЕСА_5 в частині дитячої кімнати, а у квартирі АДРЕСА_2 виявлено: волога у іржавих патьоках розводка сантехнічного обладнання між приміщеннями ванної і кухні, протікання трійника під унітазом, вологість полу під ванною і унітазом, тріщина на розтрубі каналізаційного стояку, який потребує заміни, але від чого власник категорично відмовляється (а.с.14-15)

Від підписання акту від 18 жовтня 2017 року відповідач ОСОБА_1 відмовився (а.с.14)

Ці обставини судом встановлено на підставі досліджених належних доказів, а саме: актів від 26 червня і 18 жовтня 2017 року, які складені у відповідності до положень пункту 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, один з яких складено безпосередньо за присутності власника ОСОБА_1 , та висновку експерта ЕКЦ МНД МВС України №66 від 5 грудня 2018 року, у якому підтверджені причини залиття квартири АДРЕСА_5 з вини власника квартири АДРЕСА_2 , що встановлено у попередньо складених актах, та вартість ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів (а.с.13-15, 52-76).

Відтак, про наявність спору з приводу заподіяння майнової шкоди у зв`язку із залиттям квартири відповідач ОСОБА_1 був обізнаний з моменту складання першого акту у присутності його орендаря, другого у його особистій присутності, та у зв`язку із викликом до суду та безпосередньою участю у судовому засіданні, у якому було призначено судово-будівельну експертизу.

Але на протязі цього тривалого часу відповідач не тільки не доводив відсутність своєї вини у заподіянні шкоди позивачу, погодився з призначенням експертизи, не надавши додаткових клопотань, та у подальшому усунувся від ознайомлення з її результатами, продовжуючи тривалий час не цікавиться ходом справи та результатами її розгляду. Також подавши апеляційну скаргу, не надав жодного доказу на спростування своєї вини у заподіянні шкоди, та спростування висновків експерта, пославшись тільки на безпідставність актів, що надані позивачем, які, навпаки, у розумінні положень статей 77-79, 95 ЦПК України відносяться до належних, допустимих та достовірних засобів доказування щодо наявності шкоди, яка заподіяна позивачу як власнику квартири.

Суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов правильного висновку, що відповідач, з вини якого як власника квартири, що належним чином не утримується, сталося залиття квартири позивача, а тому він повинен відшкодувати завдану шкоду.

На підтвердження цих висновків за клопотанням позивача та її представника по справі проведена судова будівельна-технічна експертиза (а.с.52-76), за висновками якої підтверджено факти залиття квартири АДРЕСА_5 на підставі складених актів від 26 червня і 18 жовтня 2017 року, які відбулися внаслідок потрапляння води від квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , через перекриття до квартири АДРЕСА_5 .

АДРЕСА_1 в житловій кімнаті № АДРЕСА_7 (дитяча АДРЕСА_8 ) виявлені наступні пошкодження оздоблення у наслідок залиття із вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 : відшарування шпалер, плями жовтого кольору на стелі, стіни, підтьоки на АДРЕСА_9 , наявність плісняви та грибку під шпалерами.

Згідно з статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Тому розмір відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4 511 грн. 00 коп. судом визначено відповідно до висновку експерта (а.с.52-76), які необхідно провести в квартирі позивача для ліквідації наслідків залиття, та які просила стягнути позивач за заявою про зменшення позовних вимог.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для поновлення пошкодженої речі.

Способом відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям приміщення, позивач обрала стягнення на її користь вартості виконання ремонтних робіт, необхідних для усунення пошкоджень та відновлення стану житлової кімнати №3 у її квартирі.

Судова експертиза проведена за клопотанням позивача та її представника, а визначений у ній розмір матеріальних збитків відповідачем у змісті апеляційної скарги не оспорено.

Інших даних, які б спростовували висновок експерта, до суду жодним учасником справи не надано.

За такого, судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

При ухваленні рішення колегія суддів керується виключно межами доводів апеляційної скарги, враховуючи те, що відповідач посилається на відсутність у судовому засіданні як неможливість заявити клопотання за наявності належного повідомлення та попередньої участі при розгляді справи, не обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу іншими підставами.

Немає і підстав для скасування судового рішення з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, з огляду на таку апеляційну вимогу відповідача, оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений таких повноважень у відповідності до норм ЦПК України.

Щодо відшкодування судових витрат за сплату судового збору і проведення експертизи, а також витрат на правову допомогу, то вони складені і подані позивачем у відповідності до вимог, передбачених статями 134, 137, 141 ЦПК України, а тому вірно розподілені судом першої інстанції, та не оспорюються відповідачем у доводах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, до Верховного Суду протягом тридцяти днів з цього дня як дати складення повного судового рішення.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді О.В. Локтіонова С.Ю. Колосовський