Справа № 459/3871/18
Провадження № 2/459/123/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 січня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Жураковського А.І.

з участю секретаря Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

26.12.2018 р. позивачка звернулася у суд із позовом до відповідачки, у якому просить визнати останню такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником 1/2 частини даної квартири, а відповідачка ОСОБА_2 є її внучкою, зареєстрована у цьому житлі, зайняла одну із кімнат квартири, не сплачує комунальні послуги, постійно вчиняє сварки з нею сварки, бійки, та виселитись самостійно із належного їй майна відмовляється, чим своїми діями перешкоджає їй у користуванні та розпорядженні належним їй майном. Щодо протиправної поведінки відповідачки вона неодноразово викликала працівників поліції. З урахуванням наведеного просить позов задовольнити.

24.01.2020 року у судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, на заочному розгляді справи не заперечила.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судові засідання 08.07.2019, 16.12.2019, 24.01.2020 рр. не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки не повідомляла. При цьому, відповідачкою не було подано відзиву.

На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Позивачці на праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частки належить спірне майно, що стверджується копією свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) від 17.10.1994 р.. Іншим співвласником спірного майна є дочка позивачки ОСОБА_3 .

Згідно довідки про склад сім`ї №17804 від 20.08.2018 року, відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у спірній квартирі, як внучка позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону . Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Фактичні обставин справи та наявні докази свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_2 , яка є дочкою одного співвласника спірного житла ОСОБА_3 , та внучкою іншого співвласника спірного житла ОСОБА_1 (позивачки), зареєстрована та проживає у спірному житлі.

Суд критично ставиться до мотивів позову, що стосуються протиправної поведінки відповідачки та інших тотожних обставин, як підстави захисту порушених прав позивачки у відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України, оскільки такі ґрунтуються на припущеннях.

Відповідні звернення позивачки до Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області не свідчать про протиправну поведінку відповідачки.

Також варто звернути увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б містили претензії від іншого співвласника майна ОСОБА_3 щодо протиправної поведінки її дочки (відповідачки) пов`язаної із користуванням нею спірним житлом.

За таких обставин та міркувань, суд не вбачає правових підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житлом, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його необґрунтованістю.

Судовий збір, що був сплачений позивачкою у сумі 704,80 грн., у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на останню у зв`язку з відмовою у її позові.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31.01.2020 р.

Суддя: А. І. Жураковський