Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районній суд, Донецької області

в складі головуючого: судді - ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Гуровій Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і доводи мотивує тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить йому на праві власності з 04.04.1997 року. 25.11 2014 року він надав дозвіл на реєстрацію у вказаному будинку знайомому ОСОБА_2 . Фактично відповідач не проживав в будинку, а 25.11.2016 року він зовсім пішов з будинку та проживав за іншою адресою. Добровільно відповідач відмовився знятися з реєстрації, чим порушує його права, тому він вимушений звернутися до суду та просив визнати ОСОБА_2 втратившим право на користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю та зазначив, що за адресою позивача дійсно не проживає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.04.1997 року вбачається, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , на підставі рішення виконкому Благодатненської селищної ради №112 від 05.11.1996 року та зареєстровані ОСОБА_1 , жінка ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно довідки №786 від 20.11.2019 року Благодатненської селищної ради Волноваського району Донецької області у будинку АДРЕСА_1 до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , стороння особа ОСОБА_2 (а.с. 8).

З акту обстеження фактичного проживання від 20.11.2019 року Благодатненської селищної ради Волноваського району Донецької області вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований але не проживає ОСОБА_2 з 25.11.2014 року по теперішній час (а.с. 12).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , в будинку зареєстрований і мешкає. Відповідач по даній справі був зареєстрований в будинку, але не мешкає з 25.11.2014 року, його особистих речей в будинку не має, про те відповідач за адресою позивача зареєстрований.

Враховуючи, що відповідач добровільно не мешкає в ньому без поважних причин більше одного року, його особистих речей в будинку не має, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з`явився, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання стягнення судових витрат позивач не ставить.

На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

.

Суддя Н.В. Писанець