Провадження № 4-с/521/18/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі судового засідання:Юраш К. Ю.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскра С.І., щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся зі скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, в якій просив суд визнати дії старшого державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскра Станіслава Ігоревича неправомірними та скасувати тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1 , посилаючись на те, що йому було відмовлено у перетинанні державного кордону України.

Також, скаржник вказав про те, що жодних документів стосовно існування виконавчих проваджень та обмежень щодо перетинання державного кордону він не отримував, а тому звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця та скасування тимчасового обмеження виїзду за межі України.

Представник заявника надала до суду заяву, в якій вимоги скарги підтримала.

Державний виконавець першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 С.І., у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши скаргу, наявні матеріали, суд приходить до висновку про таке.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що рішенням від 27 жовтня 2019 року, скаржнику було відмовлено у праві виїзду за межі України.

Згідно до вказаного Рішення, в базі даних Державної прикордонної служби містяться відомості про обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України, на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеси, від 11.09.2019 року (а.с.4-5).

У зв`язку з указаним, скаржник звернувся з заявою щодо заборони виїзду до Малиновського районного суду міста Одеси.

02 грудня 2019 року з Малиновського районного суду міста Одеси скаржником була отримана відповідь, що справи щодо заборони виїзду з України (заборони в перетинанні державного кордону України) громадянина ОСОБА_1 та прийнятих по ній судових рішень - не виявлено (а.с.7).

Проте, як встановлено судом, тимчасова заборона виїзду за межі України, була застосована першим Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо скаржника за виконавчим провадженням №58532774 (а.с.14).

Стаття 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника.

Встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, здійснюється на підставі ухвали суду, постановленої за поданням державного або приватного виконавця.

Крім того, абзацем першим частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII, від 03.07.2018р., встановлено, що, за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до постанови, від 06.03.2019р., старшого державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Аблової О.В., було відкрито виконавче провадження №58532774 за виконавчим листом у справі за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 (а.с.14).

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до Постанови, від 11.09.2019р., старшого державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскра С.І., про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України, ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів понад 4 місяці.(а.с.14).

Тобто, наявна заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, а тому, у відповідності до норм діючого законодавства, державний виконавець може винести вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Проте, наявності факту заборгованості, не достатньо.

У даному випадку обов`язковою умовою застосування відповідних заходів забезпечення виконання рішення суду є «ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням».

При вивченні ксерокопій матеріалів виконавчого провадження встановлено, що в матеріалах міститься супровідний лист, від 06.03.2019 р., про направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте, докази відправлення та отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах ВП№58532774, відсутні.

Також, в матеріалах ВП №58532774, міститься постанова, від 11.09.2019 р., про арешт майна боржника та супровідний лист, від 11.09.2019 р., про направлення ОСОБА_1 цієї постанови.

Проте, докази відправлення та отримання ОСОБА_1 постанови, від 11.09.2019 р., про арешт майна боржника, в матеріалах ВП №58532774, відсутні.

Крім того, в матеріалах міститься супровідний лист-виклик ОСОБА_1 , від 11.09.2019р.

Проте, докази направлення та вручення цього виклику ОСОБА_1 , в матеріалах ВП №58532774, відсутні.

Також, в матеріалах міститься супровідний лист ОСОБА_1 , від 11.09.2019р., згідно до якого йому направляється постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника, у праві виїзду за межі України.

Проте, докази направлення та вручення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника, у праві виїзду за межі України, в матеріалах ВП №58532774, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, доказів, на спростування скарги ОСОБА_1 , старшим державним виконавцем першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскра С.І., до суду не було надано.

Згідно ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Також, згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 5 ст. 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з аналізу наведених норм права та доказів наданих сторонами до суду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій старшого державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскра Станіслава Ігоревича неправомірними та скасування тимчасового обмеження у праві ОСОБА_1 виїзду за межі України, задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскра Станіслава Ігоревича, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, неправомірними.

Скасувати встановлене постановою, від 11.09.2019 року, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до суду апаеляційної інстанції, в порядку та у строки, передбачені ст. 353-355 ЦПК України.

Суддя Н.В. Мирончук

29.01.20