ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/721/19
Провадження № 22-ц/4820/117/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 , його представника адвоката Мініх І.М., представника позивача адвоката Барилюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року (суддя Бондарчук Л.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2015 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 700 гривень щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015 року і до її повноліття. На даний час витрати на дочку збільшилися, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, є недостатнім та значно меншим від встановленого прожиткового мінімуму, а сама вона не може забезпечити дочку усім необхідним. Крім того, донька займається у студії танців, в гуртку малювання, що вимагає придбання спеціального одягу, взуття, приладдя та інших необхідних засобів. За станом здоров`я донька потребує санаторно-курортного лікування, дієтичного харчування.

Відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні немає.

У зв`язку з цим позивач просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на її користь на дочку ОСОБА_3 , визначивши їх в розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 30 березня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_3 в сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги частково, збільшивши розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на дочку ОСОБА_3 , в сумі 1750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вважає вказане рішення незаконним, таким, що порушує права та інтереси відповідача, а також норми процесуального та матеріального права.

Зазначає, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Оскільки справа розглядалась без його участі, у нього не було можливості вчасно ознайомитись з матеріалами справи та надати суду належні заперечення та докази, що призвело до винесення судом необ`єктивного рішення.

Також за доводами апеляційної скарги при винесенні рішення судом першої інстанції не враховано норми ст. 182 СК України.

Крім того, на думку апелянта, судом не в повному обсязі встановлено обставини справи. Рішення ґрунтується виключено на припущеннях позивача щодо стану здоров`я та матеріального становища відповідача. В основу рішення покладені пояснення позивача, які не підтверджені жодними доказами та не відповідають дійсності.

Апелянт зазначає, що він є інвалідом III групи, отримує пенсію по інвалідності, 23.12.2016 припинив підприємницьку діяльність за станом здоров`я, доходів від підприємницької діяльності не має, офіційно не працює, має нестабільний заробіток, щорічно проходить санаторно-курортне лікування, а також постійно купує дороговартісні ліки, змушений фінансово допомагати своїй матері ОСОБА_5 , яка є інвалідом II групи. Крім того, ОСОБА_1 як батько, крім сплати аліментів, матеріально допомагає дочці: купує продукти харчування, одяг, взуття, здійснює оплату гуртків, які відвідує дитина (малювання та танці). 08.08.2019 ним було перераховано на рахунок ОСОБА_2 5050 грн., а інші кошти в сумі 5000 грн. були передані останній на руки для придбання шкільного приладдя для дитини. Тому спроможний платити аліменти щомісячно вдвічі менше заявлених позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року - залишити без змін. Позивач вважає, що апеляційна скарга не містить переконливих доводів щодо неправильності визначення судом розміру аліментів на дитину, а суд вірно врахував, що витрати на утримання доньки значно збільшились.

Крім того, позивач зазначає, що у власності відповідача перебуває значна кількість транспортних засобів, що, в свою чергу, надає йому можливість отримувати доходи і свідчить про задовільний матеріальний стан.

Твердження, що ОСОБА_1 щорічно проходить санаторно-курортне лікування не підтверджено жодними доказами, а сам факт, що таке лікування йому рекомендоване, не свідчить про те, що він несе витрати на таке лікування. Не підтверджено жодними доказами, що ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу своїй матері та самій доньці ОСОБА_3 . Оплату гуртків відповідач не оплачував, оскільки вони є безкоштовними. Кошти у розмірі 5050 грн. були ним перераховані ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів, оскільки він мав намір виїхати закордон. Жодних готівкових коштів як матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_3 чи на будь-які інші потреби доньки ОСОБА_1 не надав.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що з 28 лютого 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2015 року розірвано (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22 вересня 2009 року, яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області № 581 від 14 січня 2019 року (а. с. 5, 6).

На підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 30 березня 2015 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 стягуються аліменти на дочку ОСОБА_3 в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015 року і до її повноліття, що вбачається з виконавчого листа (а. с. 8).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач є молодою працездатною особою, і що батьки в рівній мірі повинні утримувати своїх дітей, на момент прийняття рішення з відповідача стягуються аліменти в розмірі, що є значно нижчим від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, а тому такий розмір аліментів не може вважатись необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Раду України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на місяць становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня 2019 року- 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Між тим, при вирішені питання про збільшення розміру аліментів суд повинен керуватись ст. 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак звертаючись до суду позивач в обґрунтування позову послалась на те, що дочка підросла і на її утримання необхідно більше коштів.

Доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я позивача або поліпшення здоров`я відповідача та на підтвердження інших обставин, передбачених Кодексом, ОСОБА_2 не надала.

ОСОБА_1 визнає можливість сплати аліментів у розмірі 1750 грн., при отриманні ним пенсії в сумі близько 800 грн.

За таких обставин рішення суду в частині визначення розміру аліментів слід змінити до розміру 1750 грн.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, встановивши, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, змінює рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, судові витрати, понесені ОСОБА_1 в сумі 480 грн. 29 коп., слід компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному КМ України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року змінити в частині розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Старокостянтинівським РС УДМС України в Хмельницькій області 06.10.2015 року, на користь ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 1750 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати ОСОБА_1 в сумі 480 грн. 29 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному КМ України.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк