Справа № 698/573/19
Провадження № 2/698/65/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 р. смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка позивача, ОСОБА_3 в с. Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 02.03.1998 року № 7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_4 в смт. Катеринопіль, Черкаської області, актовий запис про смерть від 03.07.2017 року № 12.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина що складалася з права на земельну частку (пай), яка належала останній згідно сертифікату серії ЧР № 0251697.

Позивач стверджує, що за життя ОСОБА_4 як єдиний спадкоємець за законом належним чином прийняв спадщину після своєї рідної сестри ОСОБА_3 . Позичав зазначає, що факт прийняття спадщини встановлено нотаріусом, який виклав обставини прийняття у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема зазначивши, що ОСОБА_4 зберігав ощадну книжку на ім`я ОСОБА_3 .

На даний час позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, через відсутність підтвердження родинних стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

На підставі викладеного позивач просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 02.03.1998 року за № 7 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 03.07.2017 року за № 12, за життя були рідними сестрою, та братом відповідно.

Також позивач просить визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), площею 2,96 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адмінмежах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту, яке згідно втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0251697, за життя належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 02.03.1998 року за № 7.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання у відсутність представника Новоселицької сільської ради, не заперечує проти задоволення позову.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З відомостей, що містяться у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 02.03.1998 року, яке видане виконкомом Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 02.03.1998 року № 7 (а.с. 11).

З відомостей, що містяться у свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.07.2017 року, яке видане виконкомом Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в смт. Катеринопіль, Черкаської області, актовий запис про смерть від 03.07.2017 року № 12 (а.с. 12).

З відомостей, що містяться у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 , яке видано 19.02.1982 року Новоселицькою сільською радою Черкаської області, вбачається що ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області є рідною донькою ОСОБА_4 .(а.с. 13).

Згідно актового запису № 5 від 05.09.1999 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб 05.09.1999 року. Після укладення шлюбу позивач отримала шлюбне прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.14).

Згідно інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Катеринопільському районі № 29-23-0.270-393/105-19 від 04.07.2019 року станом на 01.01.2019 року грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення (ріллі) по Новоселицькій сільській раді, Катеринопільського району, Черкаської області становить 105095,34 грн. (а.с. 16).

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Катеринопільському районі № 32-23-0.270-414/105-19 від 17.07.2019 року ОСОБА_3 дійсно була внесена в списки членів КСП «Перемога» с. Новоселиця Катеринопільського району Черкаської області, які мають право на земельну частку (пай) розміром 2,96 в умовних кадастрових гектарах та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0251697, реєстраційний номер 8714 від 25.12.1997 року (а.с. 17).

З оголошення в засобі масової інформації «Катеринопільський вісник» від 19.07.2019 року про визнання недійсним державного акту від 25.12.1997 року серія ЧР № 0251697, вбачається, що 25.12.1997 року позивачем повідомлено усіх заінтересованих осіб про втрату вказаного правовстановлюючого документа.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Стаття 525 ЦК УРСР визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як встановлено з статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з положеннями 4.1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.11.2018 року № 1071/02-31 вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_2 державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А. була заведена спадкова справа № 108/2017. За даними Спадкового реєстру на момент заведення спадкової справи інші спадкоємці на майно ОСОБА_3 відсутні. Державний нотаріус Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю у неї правовстановлюючого документа на земельну ділянку та відсутністю факту родинних стосунків між померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Крім того, вищевказаною постановою нотаріуса встановлено факт прийняття за життя ОСОБА_4 спадщини, яка відкрилася після смерті його рідної сестри ОСОБА_3 . Даний факт підтверджують дані, що викладені у постанові про, зокрема ОСОБА_4 зберігав ощадну книжку на ім`я ОСОБА_3 , що відповідає нормам діючого на той час законодавства, насамперед ст. 549 ЦК УРСР.(а.с.15).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що проживала в с. Новоселиця з 1978 року по 2005 рік, жила по сусідству з ОСОБА_4 , спілкувалася з цією родиною. Свідок стверджує, що їй достовірно відомо про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були рідними братом і сестрою. Інших дітей у цій родині не було. ОСОБА_3 в шлюбі не була, проживала одиноко, спілкувалась з ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала показання, які є в цілому аналогічними із свідком ОСОБА_8 .

Згідно з пунктом 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою, а також те що ОСОБА_4 був єдиним спадкоємцем після смерті сестри ОСОБА_3 , який прийняв спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, однак за життя не встиг оформити успадковані права.

Щодо правовідносин, що виникли 02.07.2017 року після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , батька позивача ОСОБА_2 , суд, зважаючи на час відкриття спадщини вважає за необхідне застосувати норми діючого Цивільного кодексу України в редакції 2003 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України вказано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України вказано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Згідно абзацу 1 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину інакше як в судовому порядку, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, який належним чином прийняв спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , який у свою чергу, успадкував право на земельну частку (пай), площею 2,96 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адмінмежах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, що за життя належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за життя не встиг оформити свої спадкові права через втрату сертифікату на право на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 534, 548, 549 ЦК України в ред. 1963 року,ст.ст. 4, 12, 81, 258, 259, 265 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 1218, 1268, 1296, 1297, 1299 Цивільного кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 02.03.1998 року за № 7 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 03.07.2017 року за № 12, за життя були рідними сестрою, та братом відповідно.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), площею 2,96 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адмінмежах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту, яке згідно втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0251697, за життя належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 02.03.1998 року за № 7.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Баранов О.І.