Житомирський апеляційний суд
Справа №289/751/19 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 68 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

з участю позивача та третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сіренко Н.С.

у цивільній справі №289/751/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом. З урахуванням уточнень до позовної заяви просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 23 років за умови продовження нею навчання, та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь Ѕ частину додаткових витрат на повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням, в сумі 46 397,14 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона з 1995 по 2019 рік перебувала з відповідачем в шлюбі, від якого мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання на час звернення до суду є повнолітньою та навчається на денній формі навчання у Київському університеті права Національної академії наук України за контрактом. Відповідач працює, отримує заробітну плату, отже має можливість утримувати дочку. Крім того зазначала, що від початку навчання відповідач не брав участі у витратах на дитину, тому вона самостійно понесла додаткові витрати на навчання доньки в загальній сумі 69 200,00 грн., а саме витрати на оплату навчання, що підтверджуються квитанціями; витрати на оплату навчання за програмою «Подвійний диплом» у Варшавському університеті менеджменту та Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом»; витрати на оплату проживання дитини в гуртожитку. Станом на день подання уточненої заяви сума понесених витрат на оплату проживання в гуртожитку становить 11 779,78 грн. Загальний розмір додаткових витрат, понесених позивачкою, складає 92 794,28 грн., половина - 46 397,14 грн., які позивачка і просила стягнути з відповідача на свою користь(а.с.32-35).

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, на період її навчання, починаючи з 16.05.2019 та до досягнення останньою 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Цим же рішенням стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8650,00 грн., за навчання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 911,66 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову за безпідставністю. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що на виконання умов договору навчання він як батько сплатив всю зазначену в договорі суму за навчання, сплачував вчасно зі свого заробітку, в квитанціях про сплату за навчання зазначалась платником дочка ОСОБА_3 . Також вказує, що під час розірвання шлюбу, між сторонами було укладено усний договір про те, що в рахунок аліментів на утримання дочки мати апелянта передає в дар двухповерховий житловий будинок, який був збудований апелянтом на земельній ділянці його матері та оформлений на її ім`я, про що свідчить договір дарування від 15.01.2019 року.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . У Свідоцтві про її народження Серії НОМЕР_1 від 15.09.1998 її батьками зазначені: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с.8,10).

На час звернення до суду ОСОБА_3 являється повнолітньою та відповідно до Довідки від 21.03.2019 №1758, виданої Київським університетом права Національної академії наук України ОСОБА_3 є здобувачем освіти 4 курсу денної форми навчання за контрактом, дата вступу 01.09.2015, дата закінчення навчання 30.09.2019 (а.с.11).

Згідно Договору про надання освітньої послуги від 15.08.2015 № 25-Пд/15 Київський університет права Національної академії наук України в особі ректора Бошицького Ю.Л. уклав договір з ОСОБА_1 щодо надання освітньої послуги ОСОБА_3 , навчання відбувається протягом 4 років, вартість за весь період навчання складає 69200,00 грн. та не включає оплату за проживання в гуртожитку та інші додаткові платні освітні послуги (а.с.12).

Відповідно до копії контракту від 19 серпня 2019 року ОСОБА_3 здобуває ступінь магістра за спеціальністю право за заочною формою навчання у Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом». Термін навчання 1 рік 6 місяців.

Згідно Довідки від 22.04.2019 №354, позивач ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , в складі сім`ї має: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про покладення на батька дорослої дитини обов`язок надавати їй матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням.

При цьому судом враховано, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Положеннями ч.1,3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз статей 199,200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд першої інстанції встановив, що дочка сторін, вона ж третя особа у справі на стороні позивача ОСОБА_3 , на день звернення до суду продовжувала навчання, не працювала, у зв`язку з цим потребувала матеріальної допомоги.

Спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дорослій доньці відповідачем не спростована.

Разом з тим, визначаючи розмір щомісячного утримання, суд не врахував, що крім витрат на оплату навчання, позивачем не надано інших доказів на підтвердження інших витрат, форма навчання є заочною. Крім того, на обох батьках у рівній мірі лежить обов`язок утримувати дитину.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача, до 1/8 частини його заробітку.

В іншій частині оскаржуваного рішення висновки суду відповідають обставинам справи та наданим доказам. Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

У зв`язку з наведеним та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 березня 2020 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 аліментів з ј до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів).

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 07.08.2020 року.