ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/1788/18
Провадження № 22-ц/4820/191/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю прокурора, відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про визнання недійсним наказу, скасування запису про державну реєстрацію права власності та витребування земельної ділянки, за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області в складі судді Шинкоренка С.В. від 05 листопада 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року прокурор Городоцької місцевої прокуратури, звертаючись в суд з цим позовом в інтересах держави до відповідачів, вказував, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.08.2017 року №22-17192-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :04:015:0012), що знаходиться за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, та передано її у власність останньому для ведення особистого селянського господарства.

На підставі цього наказу 29.08.2017 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.11.2017 року, цю земельну ділянку ОСОБА_1 продав ОСОБА_3 .

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.01.2018 року №247, ОСОБА_3 цю земельну ділянку продала ОСОБА_2

Водночас ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.08.2017 року №22-16882-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:007:0015) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

ОСОБА_1 не мав права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він уже раніше скористався таким правом і отримав у власність земельну ділянку такого ж виду в межах норм безоплатної приватизації площею 2 га на території Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, що мало місце 18.08.2017 року.

З цих підстав прокурор просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.08.2017 року №22-17192-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер :04:015:0012), що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області; скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №27502490 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку (об`єднану) загальною площею 6 га (кадастровий номер :04:015:0014). Просив витребувати у ОСОБА_2 на користь держави земельну ділянку загальною площею 2 га, в межах та конфігурації, визначених у наказі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 22.08.2017 року №22-17192-СГ.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року у задоволенні позову Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області не погоджується з рішенням суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вважає хибним висновок суду про те, що особа має право на повторне безоплатне отримання земельної ділянки в межах норм, визначених Земельним кодексом України, в тих випадках, коли особі державним органом шляхом прийняття відповідного наказу вже передано у власність земельну ділянку, однак вона своєчасно не вжила заходів щодо реєстрації отриманої у власність земельної ділянки у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Суд першої інстанції не врахував, що при здійсненні функцій із розпорядження землями, видаючи спірний наказ ОСОБА_1 про передачу спірної земельної ділянки у власність, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно до вимог ч. 8 ст. 118, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 6 Закону України «Про землеустрій» мав відмовити у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який суперечить закону. Суд не надав належної оцінки тому факту, що на момент прийняття ним рішення у цій справі ОСОБА_1 вже було здійснено реєстрацію обох земельних ділянок отриманих в порядку безоплатної приватизації, і подальше відчуження ОСОБА_2 .

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим рішення суду підлягає частковому скасуванню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 22.02.2017 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. У поданій заяві ОСОБА_1 вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.03.2017 року № 22-5099-СГ надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності за місцем розташування об`єкта землеустрою: за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області :04:015:), орієнтовний розмір ділянки 2 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.08.2017 року №22-17192-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :04:015:0012 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

10.04.2017 року ОСОБА_1 також звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.05.2017 року №22-9080-СГ надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності з місцем розташування об`єкта землеустрою: за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області :07:007), орієнтовний розмір ділянки 2 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.08.2017 року №22-16882-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :07:007:0015 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності за ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку зареєстровано 29.08.2017 року.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:007:0015 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області зареєстровано 21.11.2017 року.

В подальшому ОСОБА_1 відчужив спірну земельну ділянку на користь ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2017 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачним А.І. за реєстровим номером 3818.

30.01.2018 року ОСОБА_3 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:015:0001, :04:015:0002, :04:015:0003, :04:015:0004, :04:015:0005, :04:015:0006, :04:015:0007, :04:015:0008, :04:015:0009, :04:015:0010, :04:015:0011, :04:015:0012, :04:015:0013, утворено земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0014 площею 26 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою ФОП ОСОБА_4 , та 15.08.2018 року на підставі рішення державного реєстратора Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Андрієвської М.В. право власності на новоутворену земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що на час подання заяви на розроблення проекту землеустрою і на час набуття права власності на спірну земельну ділянку відповідач ОСОБА_1 не скористався правом на безоплатне отримання земельної ділянки у власність по цьому виду використання та не набув право власності на іншу земельну ділянку за даним видом використання. Оскільки не доведено протиправність набуття земельної ділянки із кадастровим номером 682181900:04:015:0012 ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню і решта позовних вимог.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Так, згідно з статтями 13-14 Конституції України, земля, її надра атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської ) економічної зони з об`єктами права власності Українського народу. Від Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Земля є основним багатством, що перебуває під охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою включно відповідно до закону.

За змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За ч.ч. 3, 4 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Передача та набуття у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в порядку безоплатної приватизації - це багатоетапна процедура, регламентована частинами 6-9 ст. 118 ЗК України, що передбачає певні стадії: громадянин подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; відповідний орган дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробляється проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відбувається формування земельної ділянки; відповідний орган приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом наведених норм права прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі є завершальним етапом процедури безоплатного одержання земельної ділянки із земель державної власності, є безумовною підставою для реєстрації права власності особи на земельну ділянку, а отже, підтверджує реалізацію права особи на одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації по цьому виду використання.

Після прийняття наказу 18.08.2017 року №22-16882-СГ, яким передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :07:007:0015) ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не мало підстав видавати ще один наказ про передачу цій же особі - ОСОБА_1 у власність спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :04:015:0012).

Суд першої інстанції не врахував, що видаючи оспорюваний наказ про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в порушення норм ч. 8 ст. 118, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, ст.ст. 2,6 Закону України «Про землеустрій» не врахувало факт передачі йому земельної ділянки безоплатно у власність по цьому виду використання, і всупереч закону не відмовило у затвердженні відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та у передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Відсутність реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_5 , передану йому наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-1688-СГ від 18.08.2017 року, на час прийняття наказу №22-17192-СГ від 22.08.2017 року не свідчить про те, що останній не скористався своїм правом на безоплатне одержання земельної ділянки, і не є підставою для відмови у визнанні його недійсним.

Наведене цілком свідчить про протиправність набуття ОСОБА_1 у власність спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі.

З врахуванням викладеного, оскільки, як встановлено судом, спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - держави не з його волі на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядженнями землями державної власності, то відновлення права держави на неї слід здійснювати шляхом її витребування від добросовісного набувача, яким є ОСОБА_2 .

Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угод щодо відчуження, оскільки дійсний власник не був стороною таких угод.

При цьому статтею 346 ЦПК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника.

У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими способами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21.02.2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12.06.2018 року у справі №916/3727/15, від 09.07.2018 року у справі №910/3513/17.

За таких обставин вимоги прокурора про витребування у ОСОБА_2 на користь держави земельної ділянки площею 2 га підлягають задоволенню.

Спірна земельна ділянка була сформована на підставі технічної документації, яка була затверджена наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.08.2017 року №22-17192-СГ. У вказаній технічній документації зазначені відповідні координати, межі та конфігурація спірної земельної ділянки, а тому вона може бути ідентифікована та повернута державі.

Обговорюючи позовні вимоги щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0014 (об`єднану), апеляційний суд приймає до уваги таке.

Позовна заява не містить викладу фактичних обставин (підстав позову), якими прокурор обґрунтовує зазначену позовну вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0014 зареєстровано на підставі технічної документації по об`єднанню об`єктів нерухомого майна, а на придбану у ОСОБА_3 земельну ділянку, - на підставі відповідного договору купівлі-продажу від 30.01.2018 року.

Вказані документи, правочин, рішення про реєстрацію в Державному земельному кадастрі об`єднаної земельної ділянки не були визнані незаконними чи недійсними у встановленому порядку, а тому відсутні фактичні і правові підстави для скасування в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису №27502490 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єднану земельну ділянку загальною площею 26 га (кадастровий номер :04:015:0014).

Твердження прокурора про необхідність скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для можливості витребування від неї частини земельної ділянки після формування об`єднаної земельної ділянки, за відсутності вимог про скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, суперечить нормам статті 79-1 ЗК України, статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр».

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес.

Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у вказаній справі, апеляційний суд констатує, що таке втручання у майно відповідача ОСОБА_2 є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача, а отже, таке втручання буде законним та справедливим.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення суду в частині відмови у позові щодо визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.08.2017 року №22-17192-СГ та витребування у ОСОБА_2 земельної ділянки слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог, в решті рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати 3524 грн. (5286 грн.-1762 грн.) та витрати за подачу апеляційної скарги 5286 грн. (3524х150%).

Відтак підлягають стягненню з відповідачів на користь прокуратури Хмельницької області судові витрати в сумі 8810 грн. (3524 грн. + 5286 грн.) з кожного відповідача по 2936,67 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року в частині відмови у позові щодо визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.08.2017 року №22-17192-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність» щодо передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки кадастровий номер :04:015:0012), що знаходиться за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2 га, в межах та конфігурації, визначених у наказі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 22.08.2017 року №22-17192-СГ.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені судові витрати по 2936,67 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 січня 2020 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко