Справа № 463/8516/19
Провадження № 2/463/403/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючогосудді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Козак М.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17643,0 гривень.

Своїми позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу, який видано Пустомитівським районним судом Львівської області 22.09.2017 року, стягуються аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Водночас, відповідач не бере участі у понесенні додаткових витрат на дітей, мотивуючи це відсутністю коштів. Протягом 2018-2019 років позивачем понесені витрати по організації відпочинку дітей у Болгарії та придбання для них футбольної форми, оскільки діти відвідували секцію з футболу у період часу з 01.06.2018 року по 31.10.2018 року. Загальна сума додаткових витрат на дітей становить 17643,0 гривень, яка включає в себе вартість відпочинку у Болгарії у 2018 році та 2019 році, а також вартість двох комплектів футбольних форм. Враховуючи, що батьки несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача понесені нею додаткові витрати на дітей.

Справа поступила до суду 08 жовтня 2019 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 24 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

13 листопада 2019 року на адресу суду поступив відзив відповідача на позовну заяву. Вказує, що шлюб між сторонами розірвано та з нього на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей. Щодо понесених позивачем витрат на відпочинок з дітьми у Болгарії, вважає, що дані витрати не є в розумінні закону тими додатковими витратами, які зумовлені особливими обставинами і дають право на стягнення з нього половини цих витрат. Також безпідставною є вимога про стягнення половини вартості коштів за придбані для дітей комплекти футбольної форми, оскільки діти не навчаються у спортивних закладах і не відвідують спортивних секції з футболу, тому придбання вказаного одягу не було зумовлене необхідністю, пов`язаною з розвитком спортивних здібностей дітей. При ухваленні судового рішення, просить врахувати те, що розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради встановлено графік побачень з дітьми, які періодично бувають у нього вдома та у зв`язку із чим ним було придбано для дітей ігрову приставку. Крім цього, на прохання дітей ним було придбано комп`ютер та супутні товари до нього. На даний час він працює лікарем у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім.Ю.Липи» та його доходи не є значними, більша половина яких витрачається на дітей. Враховуючи наведене просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 додатково пояснила, що відповідач сплачує аліменти на утримання дітей відповідно до виданого судового наказу. Однак, з червня по жовтень 2018 року діти відвідували секцію футболу, вартість якої в місяць становила 500,0 гривень. ЇЇ середньомісячний дохід становить близько 10000,0 гривень та не покриває додаткові витрати на дітей, які вона понесла, в тому числі і відпочинок у Болгарії. Тому просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав надані позивачем пояснення, просить при ухваленні рішення врахувати обставини, викладені у позовній заяві та задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечив щодо заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Його середньомісячний дохід становить близько 7000,0 гривень, з яких 2027,0 гривень стягуються на користь позивача в якості аліментів, 1000,0 гривень витрати на особисті ліки та 1500,0 гривень витрати на житлово-комунальні послуги.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засідання підтримала пояснення відповідача з підстав наведених вище. Просить звернути увагу на те, що надані позивачем докази щодо оплати товарів та наданих послуг не містять інформації щодо точної суми, яка була затрачена у зв`язку із додатковими витратами на дітей, а окремо на позивача. Зокрема, це стосується витрат щодо спільного відпочинку з дітьми у Болгарії. Крім цього, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували те, що діти відвідували секцію футболу. Тому заявлені позивачем вимоги не відповідають вимогам ст.185 СК України та просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) та свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), їхніми батьками зазначено відповідача ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року (справа № 751/4312/16-ц) зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (абз.2 ч.2 ст. 185 СК України).

Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на рахунки-фактури та товарні чеки, якими на її думку підтверджуються понесені додаткові витрати на дітей.

Однак, із представленого позивачем товарного чеку від 19.06.2018 року (а.с.10), неможливо встановити хто саме оплачував вказані послуги з надання туристичного продукту та в якому розмірі вони понесені саме на відпочинок дітей.

Крім цього, товарний чек № 1408-1 від 14.08.2018 року (а.с.11) щодо підтвердження придбання футбольних форм для дітей, то слід зазначити, що позивачем не представлено та судом не здобуто доказів, які б підтверджували, що діти навчалися у спортивних закладах та відвідують спортивні секції з футболу, відтак придбання таких не було зумовлене обґрунтованою необхідністю.

При вирішенні спору, суд враховує, що кожен із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін.

Так, відповідно до довідки про доходи КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім.Ю.Липи», виданої ОСОБА_3 , такий працює лікарем та його сукупний дохід за шість місяців з травня по жовтень 2019 року, за винятком аліментів у розмірі 12162,0 гривень, становить 40177,44 гривень (а.с.36).

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На переконання суду понесені позивачем витрати щодо придбання спортивної форми та оплати відпочинку, жодним чином не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами (розвиток здібності дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), у розумінні ст.185 СК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що понесені нею витрати на дітей є додатковими та підлягають пропорційному стягненню з відповідача, як батька дітей, та такі не зумовлені, зокрема, розвитком здібностей дитини. Крім цього, судом враховується матеріальне становище відповідача, дохід якого є незначним, тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2020 року.

Суддя Р.Р.Грицко