КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 758/5210/14
Головуючий у першій інстанції - Васильченко О.В.
Номер провадження № 22-ц/824/7355/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року у справі за клопотанням ОСОБА_1 про забезпечення скарги у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про опис та арешт майна боржника від 12 листопада 2019 року, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., відповідно до якої просив визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про опис та арешт майна боржника від 12 листопада 2019 року, винесену у виконавчому провадженні №60403943 при примусовому виконанні виконавчого листа №758/5210/14, виданого 21 листопада 2014 року Подільським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 81 684,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743,44 грн неправомірною та скасувати її.

Також заявником ОСОБА_1 було подано клопотання про забезпечення поданої скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., яку мотивовано тим, що 12 листопада 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про опис та арешт майна боржника (ВП №60403943), при примусовому виконанні виконавчого листа №758/5210/14, виданого 21 листопада 2014 року Подільським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 81 684,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743,44 грн, було описано та накладено арешт на майно: садовий будинок, місцезнаходження АДРЕСА_1 (загальна площа - 201,5 м?, житлова - 136,2 м?); земельна ділянка, реєстраційний/кадастровий номер :91:546:0008, площею 0,0631 га, адреса: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення садівництва. Призначено відповідальним зберігачем та попереджено його про кримінальну відповідальність - ОСОБА_3

ОСОБА_1 зазначає, що майно, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , є його єдиним нерухомим майном, що належить йому на праві приватної власності, яке передано в іпотеку ПАТ «Універсал банк».

Зазначає, що відповідно до інформації, розміщеної на сайті https://setam.net.ua/ 18 грудня 2019 року 12:00 арештоване майно було виставлено на торги.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що не проти погашення заборгованості і всіляко намагається її погасити, задля чого він розпродав все майно, яке тільки мав, проте продаж будинку, який є його єдиним нерухомим майном, де він постійно проживає і виховує дочку, студентку вищого навчального закладу денної форми навчання, спричинить значних збитків йому та унеможливить ефективних захист його прав. З метою відстрочення виконання зобов`язання за кредитом, наданим в іноземній валюті, реалізації права на реструктуризацію заборгованості за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно із планом реструктуризації, або з мировою угодою, з урахуванням особливостей, встановлених п.5 статті 25-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедури банкрутства, ОСОБА_1 просив забезпечити скаргу шляхом зупинення судом стягнення на підставі виконавчого листа №758/5210/14, виданого 21 листопада 2014 року Подільським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 81 684,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743,44 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення скарги задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 60403943, що здійснюється на підставі виконавчого листа №758/5210/14-ц, виданого 21 листопада 2014 року Подільським районним судом міста Києва - до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що недопустимо забезпечувати позов, шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Окрім того, наголошує, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Враховуючи зазначене, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. просила ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення скарги відмовити.

29 квітня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника АТ «Універсал банк» - Прудкої О.В. відповідно до якого вказано, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, яка підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з одночасним ухваленням ново судового рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилася. Заяв про відкладення розгляду справи із поважним причин не подавала.

Представник стягувача - АТ «Універсал Банк», Прудка О.В. , підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати як не законну.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та його представник Івашкевич Ю.А. заперечили щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі приватного виконавця, та вважали їх необґрунтованими, оскільки, на їх думку суд першої інстанції, законно, керуючись загальними нормами цивільного процесуального законодавства, з метою ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 та оспорюваних, останнім, дії приватного виконавця вжив заходів забезпечення скарги, що є співмірним із заявленими вимогами. Просили апеляційну скаргу приватного виконавця залишити без задоволення.

Крім того, при апеляційному розгляді справи представником заявника ОСОБА_1 , адвокатом Івашкевич Ю.А. подано до апеляційного суду клопотання про закриття апеляційного провадження в якій зазначено, що постановлена судом першої інстанції ухвала про забезпечення позову не впливає та не порушує права приватного виконавця, а тому з врахуванням положень п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України просила постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження, відкритого на підставі апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання ОСОБА_1 про забезпечення скарги на дії приватного виконавця мотивував своє рішення тим, що якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, то суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Судом вказано, що приватним виконавцем проводяться дії в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №758/5210/14 та звернення стягнення на майно заявника й подальші дії виконавця можуть вплинути на майнові права скаржника у разі задоволення його скарги. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для забезпечення скарги.

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про задоволення клопотання про забезпечення скарги на дії приватного виконавця не відповідає з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. перебуває виконавчий лист №758/5210/14, який видано 21 листопада 2014 року Подільським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 81 684,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743,44 грн та постановою приватного виконавця від 23 жовтня 2019 року було відкрито виконавче провадження (а.с.63).

В подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 12 листопада 2019 року було здійснено опис та арешт майна (коштів) боржника (а.с.64-66).

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із положенням ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Розгляд таких скарг здійснюється згідно зі вимогами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій.

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Пунктом 6 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачено право суду забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Тобто зазначено нормою процесуального законодавства передбачено, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, проте таких вимог у цій справі заявлено не було.

Як вбачається із роз`яснень, які містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця у порядку ст. 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду..

Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі №753/20449/18 та від 04 червня 2020 року у справі № 766/6997/18.

Окрім того, відповідно до положень ч.11 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Так, з поданого клопотання про забезпечення скарги вбачається, що арештоване майно було виставлено на торги на сайті https://setam.net.ua/ 18 грудня 2019 року. На підтвердження вказаного заявником було надано витяг із сайту організаторів торгів, де зазначено, що аукціон щодо лоту №397850 (будинку, за адресою АДРЕСА_1 ), перебуває у стані реєстрації учасників, дата проведення аукціону 17 січня 2020 року о 09 год. 00 хв. (а.с.108-110).

Вирішуючи подане представником ОСОБА_1 , адвокатом Івашкевич Ю.А. клопотання про закриття апеляційного провадження у вказаній справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Із зазначеного вище вбачається, що при здійсненні заходів з примусового виконання рішення суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб, який передбачений законом, а саме Законом України "Про виконавче провадження".

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов`язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб`єктів права на оскарження її незаконних дій.

Перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконання рішення суду.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З врахуванням викладених вище норм матеріального права, а також з врахуванням того, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із скаргою, оспорював правомірність дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., остання є стороною вказаної справи, тому доводи представника ОСОБА_1 , - Івашкевич Ю.А. про не порушення вказаною ухвалою суду її ( приватного виконавця) прав є безпідставними, та не тягнуть за собою закриття апеляційного провадження у справі.

У зв`язку з викладеним апеляційний суд доходить висновку про залишення вищевказаного клопотання без задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, заявник просив вжити заходів забезпечення скарги, що не передбачено чинним процесуальним законодавством та яке призведе до втручання у проведення аукціону, що прямо заборонено законом, тому постановлена судом першої інстанції ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, підлягає скасуванню з постановлення у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаного клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення скарги шляхом зупинення судом стягнення на підставі виконавчого листа №758/5210/14, виданого 21 листопада 2014 року Подільським районним судом міста Києва відмовити.

Клопотання представника заявника у справі ОСОБА_1 , адвоката Івашкевич Юлії Анатоліївни про закриття апеляційного провадження у вказаній справі залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2020 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О. Фінагеєв