Справа № 473/4569/19
РІШЕННЯ

"29" січня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання -Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

ВСТАНОВИВ:

26.10.2019 року представник позивача ОСОБА_1 , яка разом з відповідачем ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - звернулася в суд до відповідачаОСОБА_2 з позовною заявою про:

встановлення факту постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини;

факту родинних відносин, а саме, що позивач ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1 ) є рідною дочкою спадкодавця ОСОБА_3 ;

факту належності ОСОБА_6 Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія МК №005209) виданого 22.12.2003 року Вознесенською районною державною адміністрацією, де його прізвище вказано ОСОБА_6 ;

визнання права власності на 1/6 частку нерухомого майна - земельних ділянок площами 1,84 га, 5,38 га, що розташовані в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформилась в спадкових правах.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначала, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка загальною площею 7,22 га, що розташована в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_6 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія МК №005209) виданого 22.12.2003 року Вознесенською районною державною адміністрацією, де його прізвище вказано ОСОБА_6 і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_3 , позивач, відповідач шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформились в спадкових правах.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкоємцями за законом першої черги є сторони по справі (діти спадкодавця), які прийняли спадщину: відповідач - шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач будучи зареєстрованою за адресою: Одеська обл. Ренійський р -н , с .Нагірне фактично постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини у зв`язку з чим подала вимогу про встановлення такого факту, факту родинних відносин з спадкодавцем ОСОБА_3 , оскільки в її свідоцтві про народження прізвище матері вказано ОСОБА_3 та факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 , де його прізвище вказано ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки не має можливості через спір, що виник з відповідачем та різне вживання прізвища ОСОБА_6 як ОСОБА_6, ОСОБА_6 , представник позивача просив позов задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Сторони (позивач та відповідач), які є дітьми спадкодавця, ОСОБА_3 (дружина) є спадкоємцями першої черги за законом згідно зі статтею 1261 ЦК України, які прийняли спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформились в спадкових правах.

До складу спадкового майна входить земельна ділянка загальною площею 7,22 га, що розташована в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_6 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія МК №005209) виданого 22.12.2003 року Вознесенською районною державною адміністрацією, де його прізвище вказано ОСОБА_6 .

Факт належності ОСОБА_6 Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22.12.2003 року Вознесенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №600 від 12.11.2003 року і зареєстрованого за №378 в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, де його прізвище зазначено ОСОБА_6 підтверджується в судовому засіданні наступними доказами:

- копією довідки Олександрівської селищної ради Вознесенського району №55 від 15.01.2019 року згідно якої ОСОБА_6 з 1998 року був зареєстрований і проживав у с.Воронівка і місце проживання особи на ім`я якої видано державний акт також зазначено с.Воронівка.

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , де ім`я та по батькові співпадає з іменем та по батькові особи, якій було видано державний акт.

- копією довідкою Олександрівської селищної ради Вознесенського району від 09.10.2019 року відповідно до якої за ОСОБА_6 числиться земельна ділянка площею 7,22 га, така сама площа земельних ділянок вказана і в державному акті.

На час розгляду спору в суді згідно діючого законодавства Державними актами на право приватної власності на землю не посвідчується право власності на земельні ділянки, і у органів, що їх видавали раніше, відсутні повноваження на внесення виправлення до цих документів, тобто в адміністративному порядку встановити належність цього правовстановлюючого документу неможливо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після її смерті спадкоємцями за законом першої черги згідно статті 1261 ЦК України є сторони по справі: відповідач ОСОБА_2 , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, до її звернення до суду з вказаним позовом відповідач не надавав письмову згоду, щоб спадкоємець (позивач), який пропустив строк для прийняття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини, тобто між сторонами існував спір.

Крім того, відповідно до довідки-роз`яснення нотаріуса згідно наданого позивачем свідоцтва про народження ОСОБА_1 матір`ю зазначена ОСОБА_3 .

Факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю позивача ОСОБА_1 підтверджується в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю позивача ОСОБА_1 і вони проживали разом за однією адресою в с.Воронівка Вознесенського району та дочка здійснювала догляд за матір`ю.

- копією свідоцтва про народження позивача, де ім`я та по батькові матері « ОСОБА_3 » співпадає з ім`я та по батькові померлої особи ОСОБА_3 .

- копією висновку Ренійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції в Одеській області від 17.08.2019 року, яким було відмовлено внести зміни до актового запису про народження позивача (а.с. 22-23).

- копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_17 (а.с. 25), копією рішення Вознесенського міськрайонного суду від 27.02.2012 року про розірвання шлюбу з ОСОБА_17 (а.с. 24), копією свідоцтва про шлюб з ОСОБА_18 (а.с. 26).

Згідно практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ через неврахування їх походження, під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою.

Зокрема, під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ поширені випадки сплутування літер е/и/і в основах. В документах прізвище зафіксовано відповідно до чинних стандартів або по-іншому, що зумовлює орфографічну відмінність в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного прізвище ОСОБА_3 (свідоцтво про народження), ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть) та ОСОБА_6 (державний акт на право приватної власності на землю), попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму.

Відповідно до паспорту позивача (а.с. 48) позивач ОСОБА_1 не є зареєстрованою на час відкриття спадщини за адресою постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 : АДРЕСА_4 , має реєстрацію іншого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

В судовому засіданні факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили постійне проживання позивача ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини в АДРЕСА_4

- копіями довідок виданих 15.10.2013 року ФОП ОСОБА_19 (а.с. 30), 06.11.2013 року ПСП «Кутовий» (а.с. 31) згідно яких чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_18 , який проживав в с.Воронівка Вознесенського району протягом березня 2011 року по листопад 2013 року за договорами найму виконував сезонні сільськогосподарські роботи.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 з березня 2011 року по листопад 2013 року за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки встановлення цього факту необхідне їй для вирішення спадкових прав.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Таким чином, за життя спадкодавець набув право власності на земельні ділянки і тому спадкоємець також набуває право власності в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3 .

Встановити факт належності ОСОБА_6 Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія МК №005209) виданого 22.12.2003 року Вознесенською районною державною адміністрацією, де його прізвище вказано ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку земельних ділянок площами 1,84 га, 5,38 га, що розташовані в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , якому земельні ділянки належали згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №005209 виданого 22.12.2003 року Вознесенською райдержадміністрацією на підставі розпорядження № 600-Р від 12.11.2003 року.

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є. Старжинська