Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2020 р. Справа153/1359/19

Провадження2/153/370/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Сирітко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує наступним: в 2014 році вона розпочала навчання у медичному коледжі в м.Могилів-Подільський Вінницької області, де в 2015 році познайомилась із відповідачем та вони почали підтримувати близькі стосунки. В жовтні 2018 року вона завагітніла від відповідача та дізнавшись про свою вагітність повідомила ОСОБА_2 .. Спершу відповідач сприйняв новину добре, підтримував її, вони продовжували бути разом як хлопець і дівчина. Після народження дитини планували укласти шлюб. Однак коли до народження дитини залишилось кілька місяців, відповідач почав уникати з нею спілкування та відмовлявся від зустрічей. Пізніше вона довідалась, що у відповідача є інша дівчина.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_3 . З пологового її забрали батьки, а відповідач в свою чергу не цікавився нею та дитиною. 24 липня 2019 року відомості про батька дитини записані за її прізвищем на підставі ч.1 ст.135 СК України, а по батькові за іменем відповідача. Позивач впевнена, що саме ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини. Просить суд визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим внести зміни до актового запису про народження №115 від 24 липня 2019 року складений Ямпільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі батько вказати ОСОБА_2 .

Відповідач відсторонився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини та самоусунувся від його виховання та утримання, хоча має таку можливість, оскільки є військовослужбовцем за контрактом та отримує заробітну плату. Дитина ОСОБА_3 проживає разом із нею та зареєстрований за її місцем проживання. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частки від заробітку (доходу) батька, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, просить суд стягувати з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - трьох років.

Позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Вітвіцький О.Ю. діючи на підставі ордеру серії ВН №090170 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви вх.№4408 від 28.07.2020 року та вх..№4667 від 05.08.2020 року про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням №403 з відміткою про «вручення особисто ОСОБА_2 ». Про причини неявки відповідач суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність чи перенесення розгляду справи до суду не надійшло, заперечень не подав.

Представник відповідача адвокат Гримайло К.Л. діючи в суді на пдставі ордеру серії ВН № 127967 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутність чи перенесення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що відповідач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та повторно не з`явились в судове засідання, не повідомили суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача та його представника.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

З досліджених судом письмових доказів встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , відомості про батька записані зі слів матері та вказано ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно з ч.1 ст. 135 СК України (а.с.5- 6).

З копії будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 зареєстровані в одній квартирі (а.с.7-11).

З фотознімків та відеозапису DVD+R диск «Perfeo» 16х4.7 GB встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були знайомі та проводили разом час (а.с.17-21).

З висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1233 від 24 лютого 2020 року встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність даної події складає 99,9999% (а.с.66-82).

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків, заяви батька, або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батьком дитини ОСОБА_3 - записаний громадянин України ОСОБА_4 , запис про батька вчинено у відповідності до ст. 135 СК України.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року N 3, постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень cт. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

За клопотанням позивача ухвалою суду у дані справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу для визначення питання про те, чи являється відповідач по справі ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновку експерта № 1233 від 24 лютого 2020 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність даної події складає 99,9999%. Оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 . Відповідач у свою чергу не спростував своє батьківства щодо дитини, народженою позивачем.

З урахуванням вищевикладеного, суд знаходить підстави для визнання відповідача батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що тягне за собою внесення змін до до актового запису №115 від 24 липня 2019 року про народження ОСОБА_3 .

Згідно ст.134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд виходить із наступного:

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 цього Кодексу одним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні було встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує:- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч.2 ст.186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Матеріальне становище платника аліментів, який працює військовослужбовцем та отримує заробітну плату, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, так як ніхто із сторін про це не заявив, враховуючи вищевикладене, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги вимоги діючого законодавства, а також встановлені по справі обставини, розмір прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час, можливість відповідача працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання сина, суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів, який необхідний для забезпечення мінімальних потреби дитини становить 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позивач звернулась до суду із позовом 17 вересня 2019 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів із відповідача з 17 вересня 2019 року.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років .

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд вважає доведеним той факт, що малолітня дитина - проживає разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання жінки з якою він не перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак з нею проживає їх спільна дитини, яка не досягла трирічного віку, тому у сукупності наведених обставин з урахуванням положень ст.ст.84, 91 Сімейного кодексу України є підстави для стягнення аліментів на утримання дружини.

Виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", який становить 2102 гривні, суд вважає заявлений позивачем розмір коштів - 1000 (одна тисяча) гривень, на її утримання до досягнення дитиною трьох років таким, що забезпечить мінімальні прожиткові потреби ОСОБА_4 , а тому визнає його обґрунтованим та доведеним.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає повному задоволенню.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду за заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів та коштів на її утримання, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1536 гривень 80 копійок.

Окрім цього, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за заявлену позовну вимогу немайнового характеру у сумі 768 гривень 40 копійок, яку необхідно стягнути з відповідача на користь відповідача.

За проведення судової молекулярно-генетичної експертизи позивачем сплачено кошти у сумі 7614 гривень відповідно до рахунку до висновку експерта №1233 від 24 лютого 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати у загальній сумі 8382 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84,91, 125, 126, 128, 134, 135, 180, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису №115 від 24 липня 2019 року складений Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ямпіль Ямпільський район Вінницька область, де в графі відомості про батька вказати батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 кошти на її утримання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, починаючи з 17 вересня 2019 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1536 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 - понесені судові витрати у загальній сумі 8382 (вісім тисяч триста вісімдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2

Суддя: М.М.Дзерин