Провадження № 2/521/985/20
06 серпня 2020 року Малиновський районний суду м.Одеси в складі:
головуючого судді Мурзенко М.В.,
при секретарі Корнієнко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року по зазначеній справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження на призначено справу до судового розгляду на 17.12.2019 року.
Ухвалами судді Малиновського районного суду м.Одеси від 17.12.2019 року, 21.01.2020 року по справі було призначені судові засідання у режимі відеоконференції.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надали до суду заяву, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 06.08.2020 року не з`явився. Про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи відповідачу відомо, що підтверджується його заявами про перенесенні судового засідання. (а.с.92-93, 100-101, 107-108, 113-114 )

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.09.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін був укладений договір позики № 71242 в електронному вигляді шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просить перерахувати кошти (а.с. 27-42).

ТОВ «Веллфін», через оператора послуг платіжної інфраструктури на картковий рахунок відповідача перерахувало суму позики в розмірі 2 400,00 грн., що підтверджується повідомленням від 30.09.2019 р. ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, згідно угоди на переказ коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 р.(а.с. 25).

Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до укладеного між сторонами договору позики № 71242 від 09 вересня 2016 року (а.с. 34-41) позивач зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 2400 грн. (п. 1.1. договору) строком на 30 днів (п. 1.2, 1.3. договору).

Відповідно до п. 1.5. вказаного договору, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:

-1,8 процента від суми позики, але не менше ніж 20 грн. за перший день користування позикою;

-1,8 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2. цього договору;

-3,8 проценти від суми позики, що не була своєчасно повернута, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в а. 1.2 Договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником свої зобов`язань за цим договором.

- при цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

Відповідачем були отримані кредитні кошти в розмірі 2 400,00 грн., що підтверджується копією листа оператора послуг платіжної інфраструктури ТОВ ФК «Вей фор пей» від 30.09.2019 (а.с. 44).

Сторони досягли згоди, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до умов цього договору та графіку розрахунків - пункт 3.1. договору.

Згідно визначеного сторонами графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики, повернення позики здійснюється позичальником одним платежем 09.10.2016 в сумі 3696,00 грн., з яких 2400,00 грн. позика, 1296,00 грн. сплата процентів за користування позикою за період з 09.09.2016 по 09.10.2016 р. (а.с. 44).

З матеріалів справи, а саме з наданої позивачем довідки щодо заборгованості вбачається, що станом на 07.10.2019 за ОСОБА_1 обліковується заборгованість на суму 103 420,80 грн., з яких 2400,00 грн. - сума позики, 48556,80 грн. - заборгованість за відсотками, 52464,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.(а.с. 43).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно із статтею 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 2 400,00 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 09.09.2016 по 09.10.2016 р.р. в сумі 1296,00 грн. (а.с.41-42), які підлягають стягненню з відповідача.

Позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом понад строк, встановлений договором позики, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем ТОВ «Веллфін» заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2102,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з врахуванням зазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 68,65 грн. (3696,00 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 1921,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) /103420,80 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення).

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48) заборгованість за договором № 71242 від 09.09.2016 року в сумі 3696 (три тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 00 коп., з яких:

2 400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 коп. - заборгованість за основною сумою позики;

1296 (одна тисяча двісті дев`яносто шість) гривень 00 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48) витрати по сплаті судового збору у розмірі 68 (шістдесят вісім) грн. 65 коп.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний термін.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: