03.08.2020 Справа № 696/671/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Камянський райсуд Черкаської області

в складі головуючого судді- Шкреби В.В.

при секретарі Луцаєвській Н.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Камянка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до Баландинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (знах. по вул. Шевченка, б. 21 в с. Баландине Кам`янського району Черкаської області) про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 через свого предстаника звернувся до Кам`янського райсуду з позовом до Баландинської сільської ради Кам`янського района Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на його майно.

Позивач в порядку ст.549 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) прийняв спадщину після смерті батька, зокрема оформивши свої спадкові права на земельну частку(пай), відповідно до сертифікату серія ЧР № 0238829 та грошовий вклад по рахунку № НОМЕР_1 у філії ПАТ « Державний ощадний банк України». На зазначене майно нотаріусом йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак до маси спадкового майна, окрім нотарільно оформленого, входить ще земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0196, площею 3,9625 га., розташована в адміністративних межах Баландинської сільської ради, та яка залишається не оформленою через нотаріуса. Дана земельна ділянка була сформована на підставі набутого за життя права спадкодавця, в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_3 , відповідно до сетифікату на земельну частку(пай) серії ЧР № 0238830 .

При зверненні до нотаріуса, щодо спадкування спірної земельної ділянки, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва право на спадщину. Підставою відмови, є не подання позивачем документів, які б підтверджували право власності спадкодавця ОСОБА_2 , як на земельну чатску(пай), так і на сформовану земельну ділянку.

Вважає, що фактично набув права на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням (ст.548 ЦК УРСР в ред.1963 року)- ч.2 ст.1268 ЦК України.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути без участі сторони позивача за наявними матеріалами справи.

Представник Баландинської сільської ради в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, у наданий судом строк для подання відзиву на позов, відзив до суду не направляв, а тому суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі сторони відповідача.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку , що цивільний позов підлягає задоволенню повністю .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

З копії спадкової справи № 110/2012, наданої державним нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори Жовтяковою В.К. на зипит суду, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , успадкував шляхом фактичного володіння та управління спадковим майном, його син-позивач по справі, тобто спадщина була прийнята до 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Так, матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Баландино Кам`янського району Черкаської області помер ОСОБА_2 . Дане підтверджено копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 13.02.2003 року, актовий запис № 5 (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження позивача, серії НОМЕР_3 , виданого 14.03.1950 року, актовий запис № 2 вбачається, що його батьком є ОСОБА_2 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем його спадкового майна був його син позивач по справі ОСОБА_1 , який в порядку ст.549 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р. який діяв на час відкриття спадщини) успадкував майно померлого вступивши у фактичне управління та володіння ним. На частину спадкового майна оримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину по закону. Дане підтверджено копією свідоцтва від 18.07.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 899 (спадкова справа № 110/2012).

До маси спадкованого майна, окрів нотаріально оформленого, ще входить земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0196, площею 3,9625 га., розташована в адміністративних межах Баландинської сільської ради, право на яку було успадковане батьком позивача після смерті своєї матері на підставі сертифікату на право на земельну чатску серії ЧР 0238830.

За життя спадкодавець не встиг отримати правовстановлючий докумен на спірну земельну ділянку. Дана обставина і стала перепоною у нотаріальному оформленні даної земельної ділянки. Дане підтверджено постановою державного нотаріуса Кам`янської державної нотаріально контори Жовтякової В.К. від 11.02.2020 року (а.с.11).

Належність померлому земельної ділянки, в справі підтверджена інформаційною довідкою відділу у Кам`янському районі Головного управління Держкомзему у Черкаській області від 23.06.2020 року № 29-23-0.260-55/104-20, з якої вбачається, що на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ЧР 0238830, на яку набув права в порядку спадкування батько позивача після смерті своєї матері була сформована земельна ділянка АДРЕСА_2 , площею 3,9625 га. із встановленням її меж на місцевості, та просвоєно кадастровий номер :02:000:0196 (а.с.20).

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вартість земельної ділянки з кадастровим номером складає 127329,30 грн.(а.с.19).

Тобто оскільки на законих підставах спадкодавець ОСОБА_2 набув права на земельну ділянку, то дане майнове право увійшло у масу спадкового майна успадкованого сином померлого позивачем по справі ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що докази надані позивачем на підтвердження своїх вимог знайшли своє підтвердження у ході розгляду даної справи, а тому вважає, що позивач правомірно набув права на спадщину по закону а саме на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, ратифікованої 17.07.1997 року- кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р. який діяв на час відкриття спадщини) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори заяву про її прийняття або фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини , а від іншої частини відмовитись .Спадкоємець , який прийняв частину спадщини , вважається таким , що прийняв усю спадщину .

Так ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті -1218 ЦК України.

Водночас при розгляді питання стосовно визначення документів, якими посвідчується речові права на земельні ділянки, поряд із законодавством з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно слід керуватися положеннями спеціального законодавства у сфері земельних відносин.

Так, частиною першою статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі-ЗК) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується.Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підставами виникнення і припинення прав на земельні ділянки, як і прав на інші, об`єкти нерухомого майна, розташовані на них, є передбачені законом юридичні факти, що підтверджуються відповідними документами.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка- це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з ч.1 ст.125 Земельного Кодексу України ( із змінами станом на 15.10.2003 р.) право власності та право користування на земельні ділянки виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державнної реєстрації

Єдиним документом, який посвідчував право власності в Україні на землю , який діяв в період виникнення відповідних правовідносин( відкриття складу спадщини) відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України був державний акт на право власності або на право користування земельною ділянкою.

Тобто право власності на землю на час відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 посвідчувалось відповідно до діючого на той час законодавства України державним актом на право власності на землю.

Дане зазначене, також знайшло своє підтвердження у листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, в якому зазначено- що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права .

Отже оскільки позивач є спадкоємцем по закону першої черги, від спадщини не відмовлявся, та є таким який прийняв спадщину, тому суд зважаючи на мотивовану законність даного рішення , вважає за можливе визнати за позивачем в порядку спадкування право на земельну ділянку .

На підставі викладеного та керуючись ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, ратифікованої 17.07.1997 року, ст.ст. 5, 6, п.5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст.529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, ст.ст.15,16,190, 328, 1216, 1268,1296 ЦК України, ст. ст.4 12, 13, 78, 89, 206, 210, 211, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до Баландинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (знах. по вул. Шевченка, б. 21 в с. Баландине Кам`янського району Черкаської області) про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України, серія НОМЕР_4 , виданий 28.03.1996 року Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку АДРЕСА_3 НОМЕР_6 , площею 3.9625 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0196, розташовану в адміністративних межах Баландинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області за межами населеного пункту, право на яку набув ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

До дня початку функцінування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаютьсясудами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України.

Суддя : В.В.Шкреба