ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/727/20 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Вейтас І.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області, постановлену 04 березня 2020 року під головуванням судді Кузьміної О.І., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Херсонобленерго» вартість необлікованої електроенергії у сумі 65075,24 гривні.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2020 року провадження у даній справі закрито за п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України з підстави, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду Акціонерним товариством «Херсонобленерго» з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права поставлено питання про її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначено, що на відміну від обставин у справі № 922/4239/16, у якій 21 серпня 2019 року Великою палатою Верховного Суду було винесено постанову, на яку послався суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, відповідачка не має статусу фізичної особи-підприємця, 05 квітня 2011 року внесено запис про державну реєстрацію припинення її підприємницької діяльності, 10 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» та ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії № 1019 на об`єкт комплекс (критий тік) у селі Музиківка Білозерського району, 19 грудня 2016 року складено акт про порушення Правил користування електричною енергією № 130879 на вище вказаному об`єкті, належному відповідачці, ОСОБА_1 як сторона правочину, є фізичною особою та не є підприємцем, тому спір за її участю не може розглядатися у порядку господарського судочинства, а має розглядатися у порядку цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бойко В.В. від імені ОСОБА_1 вважав скаргу такою, що задоволенню не підлягає, додатково зазначив, що ОСОБА_1 є головою фермерського господарства та використовує критий тік для підприємницької діяльності, до відзиву долучив витяг щодо реєстрації юридичної особи фермерського господарства «Сапфір-Агро», головою якого є його довірителька.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представники сторін свої процесуальні позиції підтримали.

Заслухавши доповідача, перевіривши ухвалу суду на предмет її відповідності нормам процесуального права колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Передбаченими законодавством умовами розмежування судової юрисдикції, за якими певна справа підлягає розгляду за правилами відповідного виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

За ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. п. 1), 15) ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом, за ч. 1 ст. 58 ГК суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом, згідно з ч. 1 ст. 128 останнього Кодексу громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 мала статус фізичної особи-підприємця з 06 жовтня 2005 року по 05 квітня 2011 року, 10 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», назву якого змінено на Акціонерне товариство «Херсонобленерго», та ОСОБА_1 , як фізичною особою, було укладено договір про постачання електричної енергії № 1019 до комплексу (критого току) відповідачки у с. Музиківці Білозерського району Херсонської області, 12 грудня 2016 року позивачем було складено акт № 130879 про порушення п. 10.2.26 Правил користування електричною енергією на вказаному комплексі, 18 грудня 2019 року позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачки вартості необлікованої електроенергії.

Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції не зважив на те, що відповідачка у спірних правовідносинах виступала фізичною особою, а не підприємцем у розумінні приведених вище норм матеріального права, зазначений спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, посилання в ухвалі на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/4239/16 у зв`язку з відмінністю обставин у справах є хибним, приведеного висновку не спростовує і посилання сторони відповідача про те, що ОСОБА_1 використовує критий тік у підприємницькій діяльності як голова фермерського господарства, оскільки вказане господарство є юридичною особою, для якого Законом України «Про фермерське господарство» встановлено певний порядок набуття прав на відповідне майно, матеріали справи не містять належних даних щодо будь-якого майнового права у цього господарства на використання у господарській діяльності належного відповідачці критого току, встановлена сторонами договору величина тарифів на постачання електричної енергії теж не змінює статусу ОСОБА_1 у спірних правовідносинах сторін як фізичної особи.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали було порушено норми процесуального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вимога апеляційної скарги щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги заявлена передчасно та має вирішуватися за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, її повний текст буде складено 07 серпня 2020 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас