Справа № 342/1230/19
Провадження № 2/342/100/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2., в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Позовні вимоги мотивувала тим, що за заповітом від 9 листопада 2015 року, посвідченим секретарем Поточищенської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 32, ОСОБА_3 заповів їй належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами по АДРЕСА_1, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, земельний пай та все інше рухоме й нерухоме майно. Заповіт ніким не скасований та не оскаржений. ОСОБА_3, рідний дядько позивачки по татовій лінії, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис № 3. З метою реалізації права на спадщину за заповітом позивачка вчасно звернулася із відповідною заявою в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, виданого на ім'я спадкодавця. Мама спадкодавця - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, при житті склала заповіт, яким розділила в рівних частинах двом дітям ОСОБА_3 і ОСОБА_2 будинковолодіння АДРЕСА_2. Згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012 право власності на вищевказане господарство зареєстровано в половині за ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Документ, що підтверджує право власності відповідачки на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за вказаною адресою є, а правовстановлюючий документ щодо іншої 1/2 частини цього ж будинковолодіня, на ім'я спадкодавця, - не зберігся. ОСОБА_3 був одиноким, його дружина ОСОБА_5 померла ще в 1992 році, дітей в них не було. На день смерті спадкодавець проживав один за адресою: АДРЕСА_1, суспільна група спадкового господарства - колгоспний двір. На час припинення колгоспного двору (15.04.1991) в спадковому домогосподарстві проживали та були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н., померла 1992 року. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 Вона фактично вступила в управління спадщиною, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на частину житлового будинку, власником якого був спадкодавець. Тому звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши вступне слово позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копія довідки про об'єкт нерухомого майна № 30, видана 30.08.2019 ФОП ОСОБА_6 згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012, свідчить, що право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстроване в половині за ОСОБА_3 згідно свідоцтва на право власності, виданого Городенківським райвиконкомом 09.03.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 23 від 14.02.1990; в половині за ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.12.1999, реєстровий № 727, спадкова справа № 562.

Станом на 15.04.1991 в домогосподарстві по АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., дружина ОСОБА_5, 1948 р.н.; суспільна група господарства - колгоспний двір, що стверджується довідками № 636 від 01.08.2019 та № 356 від 28.11.2019, виданими виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району.

Член колгоспного двору ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р., актовий запис № 35 від 10 листопада 1992 р., що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 06 грудня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_7. померла до ІНФОРМАЦІЯ_6, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

ОСОБА_5 на день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_5) проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; разом з нею проживав і був зареєстрований чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., що підтверджується довідкою № 355, виданою 28.11.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району.

Те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були подружжям, свідчить копія Витягу № 1 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 26 листопада 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 5 від 23 січня 1971 р., складений виконкомом Поточищенської сільської ради Городенківського району.

Із копії спадкової справи № 400/2013, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, 26.06.2013 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_7. Йому 26 червня 2013 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 444, на грошові вклади з процентами та з усіма видами індексацій та компенсацій в ПАТ Державний ощадний банк України ТВБВ № 10008/079 в м. Городенка філії Івано-Франківського обласного управління, що належали померлій.

За заповітом, посвідченим 09 листопада 2015 р. секретарем Поточищенської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 32, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженець та житель с. Поточище, на випадок своєї смерті належну йому частину житлового будинку з господарськими надвірними будівлями та присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 всі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, земельний пай, який знаходиться в оренді в ПФГ «Поточище», та все інше майно рухоме і нерухоме, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і на що він за законом матиме право, - заповів племінниці ОСОБА_1 Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 58437152 (номер в реєстрі нотаріальних дій 32), що доводиться копією Інформаційної довідки № 55617399 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 26.03.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою у зв'язку з відкриттям спадкової справи.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 роки в с. Поточище Городенківського району, актовий запис № 3 від 14 січня 2019 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконкомом Поточищенської сільської ради. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований на постійне місце проживання один за адресою: АДРЕСА_1 що стверджується довідкою № 618, виданою 23.07.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 15 травня 1982 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району, вбачається, що батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження, є ОСОБА_8 та ОСОБА_4, запис за № 19 від 15 травня 1982 р. в книзі реєстрації актів про народження. У зв'язку із одруженням ОСОБА_1 змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1, запис за № 7 від 05 серпня 2000 р. в книзі реєстрації актів про одруження, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4, виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району.

Копією свідоцтва про народження батька позивачки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 року народження, серії НОМЕР_5 виданого 24 грудня 1953 р. міськбюро ЗАГС м. Сиктивкар Комі АРСР, стверджується, що його матір'ю є ОСОБА_4, запис за № 1511 від 24 грудня 1953 р. в низі записів актів громадянського стану про народження.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 25 травня 1961 р. РАйЗАГС м. Городенка, встановлено, що матір'ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, є ОСОБА_4, запис за № 54 від 25 травня 1961 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження.

Наведене свідчить про те, що спадкодавець ОСОБА_3 є рідним братом батька позивачки ОСОБА_8, отже, - дядьком позивачки ОСОБА_1.

Копією спадкової справи № 81/2019, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, стверджується, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті дядька ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., оскільки у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (26.03.2019). Копією Витягу № 55617456 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 26.03.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 63960349 (номер у нотаріуса 81/2019), спадкодавець - ОСОБА_3, дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов'язкову частку в спадщині ОСОБА_3 та прийняли спадщину, - судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1801/02-31 від 28 вересня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на належну йому частку житлового будинку АДРЕСА_1 з посиланням на те, що в спадкоємця відсутній документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 виготовленого 30.08.2019, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1964 р., господарські будівлі та споруди - в 1968,1971, 1986, 1990 р.р. Їх ринкова вартість станом на 01.09.2019 становить 108293 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 01092019_00585/С, складеного ФОП ОСОБА_9

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що спадкодавцю ОСОБА_3 був виданий документ, який посвідчував його право власності, як голови колгоспного двору, на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, однак зазначений документ втрачено. Через відсутність у позивачки правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгадану частку житлового будинку позивачка немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3, фактично стала власником 1/2 частки вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_3, права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачко, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження, право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_3

Повне судове рішення складене 24.01.2020.

Суддя: Ничик Г. І.