Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Рябоконь О.І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, в якому просить зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , 2006 року народження з 1/4 до 1/6, в обґрунтування якого зазначив, що в нього є сім`я та ще одна дочка, 2012 року народження. В теперішній час його матеріальний стан суттєво погіршився, станом на день розгляду справи він не працює, не може сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, до того ж існує заборгованість по сплаті аліментів в сумі понад 90000 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутність за участю її представника адвоката Рябоконь О.І., яка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивач сплачує аліменти тільки на одну дитину, не заперечувала, що він в даний час не працює, має іншу сім`ю, де також є малолітня дочка, але ж наявність і платника аліментів інших дітей не є підставою для зменшення аліментів. У зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів щодо суттєвого погіршення матеріального стану, просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05 березня 2013 року з позивачка на користь відповідачки були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 22.02.2013 року. (а.с.9)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 27.04.2012 року уклав шлюб із ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5. (а.с. 12)

Від вказаного шлюбу народилась дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .(а.с. 10)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплачує аліменти за рішенням суду тільки на дитину від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, тобто в межах, передбачених законом для утримання однієї дитини. Інших стягнень за рішенням суду не має. З 2012 року перебуває у шлюбі, дружина працює, отримує заробітну плату. При цьому, як було встановлено в судовому засіданні, на час стягнення з позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , позивач вже мав на утриманні і іншу дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що суд не повідомив.

З урахуванням встановлених обставин, позивач в судовому засіданні не довів погіршення свого матеріального становища чи стану свого здоров`я порівняно з тим, які були у нього на час ухвалення рішення судом від 05 березня 2013 року/

Також, згідно правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №760/11934/16-ц, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів наявність у позивача на утриманні родича, що потребує утримання.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89,223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом 10 днів.

Суддя: Ю. О. Матвєєва