Справа № 686/2820/20
Провадження № 2/686/2270/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу № 686/2820/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, вказавши, що 24.10.2013 року відповідач ОСОБА_2 позичив у нього грошові кошти в сумі 65 600 грн. та зобов`язався повернути їх в строк до 24.10.2015 року, про що свідчить договір позики.

З метою забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виступив його майновим поручителем, надавши у заставу транспортний засіб.

Однак, ОСОБА_3 протиправно реалізував заставне майно, а відповідач ОСОБА_2 суму боргу не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Просить стягнути солідарно з відповідачів суму боргу, яка становить 65 600 грн. основної заборгованості, 3% річних в розмірі 8 373,40 грн., 28 011,20 грн. - інфляційні, 25 000 грн. моральної шкоди та 3 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує, просить його задоволити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань в судове засідання не направляли.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2013 року відповідач ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 65 600 грн. та зобов`язався повернути їх в строк до 24.10.2015 року, про що свідчить договір позики, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

З метою забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виступив його майновим поручителем, надавши у заставу транспортний засіб, про що свідчить копія договору застави від 24.10.2013 року, що знаходиться в матеріалах справи.

Однак, ОСОБА_3 протиправно реалізував заставне майно, що підтверджується копією ухвали суду від 27.01.2020 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 388 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідач ОСОБА_2 суму боргу не повернув, доказів іншого суду не надано.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що відповідачі взяті на себе зобов`язання щодо повернення боргу та заставного майна не виконали і з них на користь позивача підлягають стягненню солідарно сума боргу, 3% річних за прострочення повернення позики, інфляційні втрати, відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи і прийнятий судом.

Щодо стягнення 25 000 грн. моральної шкоди, завданої позивачеві внаслідок невиконання зобов`язань відповідачами, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач у своїх поясненнях зазначає, що відповідачі заподіяли йому моральну шкоду внаслідок їхніх неправомірних дій, яка полягає в перенесених ним душевних стражданнях та переживаннях у зв`язку із тим, що він втратив свої заощадження. ОСОБА_1 змушений доводити свою правоту в суді, з метою відновлення порушеного права.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає, що така шкода позивачеві завдана в результаті неправомірних дій відповідачів, що полягала у неповерненні суми боргу та продажу заставного майна з метою уникнення виконання умов договору та визначає розмір моральної шкоди в 200 грн., такий розмір шкоди є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди, в решті слід відмовити.

Також позивач просить стягнути з відповідачів 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем разом із заявою надано лише попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 3 000 грн., однак не надано жодних доказів про понесення ним витрат на правничу допомогу. Будь-які квитанції, чеки, касові ордери, що підтверджують сплату ОСОБА_1 зазначеної суми адвокату, в матеріалах справи відстуні, а тому суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Таким чином, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 23, 572, 590, 599, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 заборгованість в сумі 65 600 грн. основної заборгованості, 3% річних в розмірі 8 373,40 грн., 28 011,20 грн. - інфляційні та 200 грн. моральної шкоди.

В решті позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня виготовлення судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.08.2020 року.

Суддя