Апеляційне провадження № 22-ц/824/1872/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи 755/13140/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Київобленерго»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 ,

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року, постановлену в приміщенні суду під головуванням судді Тиханського О.Б., -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про зобов`язання вчинити дії, припинення дій, які порушують права споживача та відновлення його становища, яке існувало до порушення, визнання правочинів недійсними, стягнення збитків.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року справу передано на розгляд іншого суду з підстав, передбачених п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, та посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року скасувати, справу передати на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що Обухівський районний суд Київської області постановив ухвалу про відкриття провадження з порушенням правил альтернативної підсудності, оскільки спір виник щодо захисту прав споживача і ним обрано із числа запропонованих цивільним процесуальним законодавством альтернатив саме Дніпровський районний суд м. Києва за своїм зареєстрованим місцем проживання і одночасно переважного перебування на підставі ст. 28 ЦПК України.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ «Київобленерго» - Васильєва О.О. заперечувала проти доводів апеляційної скарги. Просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Від позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені належно.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання щодо відкриття провадження у вказаній справі, Дніпровський районний суд м. Києва встановив, що позовні вимоги, які стосуються показань лічильника та попередження про припинення електропостачання нерозривно пов`язані з нерухомим майном, а саме з можливістю власника або іншої особи, якій належать майнові права, належним чином здійснювати право користування житловою нерухомістю та захищати це право. А тому, дійшов висновку про передачу справи за правилами виключної підсудності визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України за місцем знаходження нерухомого майна у АДРЕСА_1 до Обухівського районного суду Київської області (т. 1 ас.ас.178-180).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с.195-196).

Відповідно до положень ч.5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на наступне.

Доводи апеляційної скарги з приводу порушення Обухівським районним судом Київської області норм законодавства при відкритті провадження у справі судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції керувався положеннями ст. 32 ЦПК України, відповідно до якої спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

В апеляційній скарзі, поданій представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не ставиться питання про скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23.08.2019.

Крім того ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року про передачу справи на розгляд до Обухівського районного суду Київської області за встановленою підсудністю не оскаржена.

У разі наявності у ОСОБА_1 обґрунтованого переконання щодо порушення правил підсудності у вказаній справі, останній не позбавлений можливості оскаржити ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду.

Таким чином оскаржувану у вказаній справі ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року постановлено з дотриманням норм, визначених у ст. 32 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: