Єд. унік. № 243/9/20
Провадження № 2-о/243/89/2020
Рішення

Іменем України

27 січня 2020 року м. Слов`янськ Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.

при секретарі судового засідання Малиновській І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті та встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті та встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Центрально-міському районі м. Горлівка помер його вітчим ОСОБА_2 , про що свідчать свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтво про смерть, видані на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є тимчасово окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті матері їй потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення свідоцтва про смерть встановленого державного зразка.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ставропіль РФ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Центрально-міському районі м. Горлівка Донецької області.

Також заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю зі ОСОБА_2 , зазначаючи, що ОСОБА_3 , яка є його матір`ю, уклала шлюб 06.02.1987 року зі ОСОБА_2 , однак, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується актом встановлення фактичного проживання від 25.12.2019 року, складений управляючою компанією м. Горлівка, згідно з якого слідує, що з 2013 року та на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 разом з ними мешкав однією сім`єю, даний факт підтверджено сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 21).

Тобто заявник більше п`яти років до дня смерті ОСОБА_2 фактично проживали в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник здійснював за ним догляд, купував йому ліки та в подальшому здійснював усі заходи, щодо поховання вітчима. Просить суд, встановити факт спільного проживання однією сім`єю зі ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, та просив задовольнити заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи за відсутністю їх представника, винести рішення відповідно до діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положення ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов?язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ставропіль РФ, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено відповідною копією його паспорту. (а.с. 11)

ОСОБА_2 є вітчимом ОСОБА_1 , що підтверджено відповідними копіями свідоцтва про народження, паспорта, свідоцтва про укладення шлюбу, фотокартками (а.с. 8-11,14)

Згідно із свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 09.01.2019 року, виданого Горлівським міським відділом записів актів цивільного стану, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у Центрально-міському районі м. Горлівка Донецької області (а. с. 17)

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 80 від 09.01.2019 року, форма № 106/у, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 87 років, причина смерті - гостра серцева недостатність. Атеросклеротичний коронарокардіосклероз (а.с. 16)

З наданих суду фото вбачається, що на них зображені могила та хрест з написом « ОСОБА_2 31.03.1931-08.01.2019 р. р. ». (а.с. 20)

Згідно договору - заказу № 243/11 ОСОБА_1 займався організацією поховання ОСОБА_2 (а.с. 18-19).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що вітчим заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у Центрально-міському районі м. Горлівка Донецької області.

Згідно з ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно приписів ст. 317 ч.1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник звертався до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з відповідною заявою та останній листом вих. № 16.14-151-924 від 24.12.2019 року надав роз`яснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а. с. 23).

Задоволення заяви ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Центрально-міському районі м. Горлівка Донецької області.

В свою чергу, виходячи із змісту пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Так, судом встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт свого проживання разом з померлим ОСОБА_2 , але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Таким чином, встановлення факту проживання заявника та ОСОБА_2 необхідно для прийняття спадщини заявником.

Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання з померлим.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом однією сім`єю підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 316, п. 8 ст. 315, 317 ч.1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-13, п. 8 ст. 315, ст. 316-319 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті та встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ставропіль РФ, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Центрально-міському районі м. Горлівка Донецької області.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті - Україна, Центрально-міський район м. Горлівка Донецької області.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою:АДРЕСА_1 , у період з 2013 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в Донецькому апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв