У х в а л а

10 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 463/3024/16-ц

провадження № 61-3928 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Господар», ОСОБА_2 , про визнання права власності за набувальною давністю,

В с т а н о в и в:

27 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10 червня 2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М. від 18 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 21 квітня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме, для надання, належним чином оформленої за змістом касаційної скарги, а також доказів вартості спірного майна і доказів оплати судового збору (у разі сплати судового збору в меншому розмірі) відповідно до вартості спірного майна.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ запроваджено та продовжено адаптивний карантин до 31 серпня 2020 року.

У пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, яка діяла з 02 квітня 2020 року по 16 липня 2020 року включно) зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями, 185, 393 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17 липня 2020 року, зазначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно допункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 березня 2020 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , надіслала матеріали на усунення недоліків, а саме, касаційну скаргу у новій редакції та довідку, видану Личаківським районним судом м. Львова від 30 березня 2020 року, у якій зазначено про сплату ОСОБА_1 судового збору при поданні позовної заяви в даній справі в розмірі 551,20 грн.

Отже, ОСОБА_1 в установлений судом та законом строк (до 06 серпня 2020 року включно) належним чином не виконала ухвалу Верховного Суду від 18 березня 2020 року.

У порушення вимог 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

У разі подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року становив 1 378,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовної вимоги позивача майнового характеру - визнання права власності на майно за набувальною давністю. Тобто, згідно даної вимоги позивач отримає у власність матеріальний об`єкт, що має певну вартість, яка відповідно до змісту пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України є ціною даного позову, розмір якої визначається вартістю спірного майна - підвального приміщення.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до касаційної скарги квитанцію від 27 лютого 2020 року, про сплату судового збору в розмірі 1 102,40 грн.

Однак, із матеріалів касаційного провадження не вбачається вартість спірного майна, а тому суд не має можливості встановити ціну даного позову та перевірити розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні касаційної скарги враховуючи оспорювану майнову вимогу позивача, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, ОСОБА_1 має доплатити судовий збір (у разі необхідності), з урахуванням вже оплаченої суми судового збору, розмір якого необхідно самостійно розрахувати, ураховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір» та виходячи із вартості спірного майна (ціни позову), та на підтвердження надати до суду докази його вартості.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA 0026007 .

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного судуІгнатенка В. М. від 18 березня 2020 року, до 11 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко