РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3219/19

Провадження № 2-о/643/22/20

28.01.2020 Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Букреєвої І.А., присяжних Рубанец А.Ф., Таранової І.В., за участю секретаря Воловод К.А., представника заявника адвоката Кундеус Г.Д. . розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною заявою, посилаючись на наступне. ОСОБА_1 , знаходилась у шлюбі з ОСОБА_4 . Від шлюбу мають двох дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою. 27.05 2003 року шлюб був розірваній. 3 того часу ОСОБА_4 не проживає за адресою реєстрації , однак з квартири не виписався. В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 за рішенням суду йому належить 1/3 частка квартири, звідки він забрав свої речі і виїхав без зняття з реєстрації у Харкові в Росію. Таким чином з грудня 2005 року він в Харкові не проживає, про місце його знаходження заявнику нічого не відомо. Просить визнати ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила задовольнити, зазначивши, що останнім відомим місцем проживання її чоловіка є адреса його реєстрації.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши заявника, допитав свідків , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу .

Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Заявником надано суду як доказ відповідь начальника Московського ВП ГУ НП в Харківській області від 04.02.2019 , якою він повідомляє адвоката Кундеус Г.Д. про те , що не має інформації щодо перешкоджання ОСОБА_4 у праві користування ним житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 у період часу з 04.02.2017 по 04.02.2019 , у розшуку не перебував .

У відповідності до акту , що підписаний сусідами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 15 травня 1995 року .

Допитані за клопотанням заявника свідки : ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( дочка заявника ) пояснили , що з 2005 року не бачили і не спілкувалися з ОСОБА_4 .

Копія листа від Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на імя ОСОБА_4 від 23.10.2019 року свідчить про те , що його викликали до відділення пенсійного фонду для вирішення питання подальшої виплати та отримання пенсії через установи банку. Зазначений лист жодним чином не вказує на те , що ОСОБА_4 не отримує пенсію тривалий час.

Заявник не зверталась до органів Національної поліції щодо розшуку ОСОБА_4 , ніяких заходів щодо самостійного встановлення його місцезнаходження не проводила.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей щодо останнього місця проживання ОСОБА_4 , з яким заявниця пов`язує його зникнення, окрім того заявником не представлено суду доказів звернення, щодо розшуку вказаної особи у цій країні. Також заявниками не вказано на наявність будь-яких інших обставин, що дають суду підстави вважати безвісно відсутньою, померлою чи такою, що загинула від певного нещасного випадку.

Крім того, вказуючи на вірогідність того , що колишній чоловік проживає з іншою жінкою , як на підставу для визнання його безвісно відсутнім , посилаючись на мету зняття його з реєстрації у квартирі , де він має право власності на частку нерухомого майна . заявниця не підтверджує свої доводи належними доказами, які б вказували на здійснення заходів щодо офіційного розшуку ОСОБА_4 , вирішення питання про з`ясування можливих причин його зникнення чи звернень до відповідних державних та міжнародних уповноважених органів з метою встановлення місця перебування ОСОБА_2 . Заявником не встановлювалося чи не звертався він за медичною допомогою за місцем реєстрації, не зроблено запиту про перетинання кордону , не встановлено чи не є він платником податків , де отримує пенсію , чи не було зареєстрована його смерть або тривале знаходження у лікувальних установах .

Обовязок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку просить оголосити безвісно відсутньою , покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи обставини даної справи щодо відсутності інформації щодо місця проживання ОСОБА_2 , які не вказують безпосередньо на наявність підстав вважати його безвісно відсутнім або таким , що пропав безвісти за обставин, що загрожували його смертю або дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Крім того, на думку суду, визнання особи безвісно відсутнім є крайньою мірою, передчасно обраним заявниками способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх обєктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи .

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи ОСОБА_4 безвісно відсутнім - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складений 29 січня 2020 року.

Суддя

Присяжні :

Рубанец А.Ф.

Таранова І.В.