ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2160/20 Справа № 210/5231/19 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач- Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гузєва Ігоря Григоровичана рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року, ухваленого суддею Сільченко В.Є. у м Кривому Розі, (відомості про складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ :

У вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг».про відшкодуваннґ моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, перебуваючи в трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг», (надалі по тексту Відповідач (ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») на посаді газорізальника, 23 серпня 2008 року о 19 годині 30 хвилин, з вини Відповідача, знаходячись на площадці біля гідравлічного листоштампувального пресу П-3236 відділення пресів цеху металоконструкцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», внаслідок нещасного випадку, отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Відкритий перелам нігтьової фаланги першого пальця. Підголовчатий перелам основних фалангів У-ІІІ пальців зі зміщенням. Больовий синдром. Статико-динамічне напруження III стадії ускладнене некрозом У-ІІІ пальців. Гнійна тильна гематома правої стопи».

Внаслідок зазначеного вище нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, Позивач 10.12.2008 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 25%.

Крім того, 27.01.2010 року, Позивач повторно, пройшов огляд МСЕК, де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності -15% (п`ятнадцять відсотків), внаслідок трудового каліцтва, з 01.01.2010 - безстроково.

Таким чином, Позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв`язку з вказаним нещасним випадком порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки Позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 104 325,00 гривень.

Рішенням Дзержинського районного судум.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, спричиненою травмою на виробництві задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , на користь ОСОБА_1 , (р.н.о.к.п.п. ), 40 000,00 (сорок тисяч) гривень без відрахування з цієї суми податку з доходів фізичних осіб за спричинену моральну шкоду в зв`язку з втратою здоров`я на виробництві.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) гривень.

В апеляційній скарзі, представник позивача, адвокат Гузєв І.Г. не погоджуючись з ухваленим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про зміну судового рішення в частині повного задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Скаржник вважає, що стягнутий судом на користь позивача розмір грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди є недостатнім для справедливого відшкодування моральних страждань позивача, які останній відчуває внаслідок отриманого трудового каліцтва, у зв`язку з чим вважає, що сума маральної шкоди підлягає збільшенню до заявлених у позові вимог.

Відзив на апеляційну скаргу представника позивача не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи і судом встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача бригадиром шихтового двору у сталеплавильному та феросплавному виробництвах шихтового відділення дільниці підготування шихти виробництва мартенівського цеху сталеплавильного департаменту (а.с. 10).

Згідно Акту №41 Форми Н-1 від 12 лютого 2019 року про нещасний випадок на виробництві, 29 серпня 2008 року на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стався нещасний випадок з Позивачем.

У пункті 6 вищевказаного акту зазначені обставини відповідно до яких стався нещасний випадок, а саме під час підіймання рейки за допомогою електромостового крану з`ясувалось, що строповка виконана ненадійно. Рейку опустили на площадку. Позивач в цей момент знаходився біля балки та спробував поправити стовп. В цей час відбулося зміщення балки, котра впала та придавила праву ногу, завдавши Позивачу тілесні ушкодження (а.с.13).

У пункті 7 вказано акту зазначено причини настання нещасного випадку: невиконання вимог інструкцій з охорони праці газорізальником цеху та правильником на машинах цеху металоконструкцій.

Відповідно до п.10 Акту Форми Н-1, нещасний випадок, в результаті якого Позивачем отримано тілесні ушкодження, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівників Відповідача, а саме:

ОСОБА_3 , правильник на машинах цеху металоконструкцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» порушив вимоги п.3.11 «Інструкції з охорони праці для стропальників структурних підрозділів підприємства» ОП.228.17.08.

ОСОБА_4 , змінний майстер основної виробничої дільниці (заготівельного) цеху металоконструкцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» порушив вимоги п.3.17.1 посадової інструкції змінного майстра основної виробничої дільниці (заготівельного) цеху металоконструкцій ПІ 106.23299.030 п.8 «Порядку розслідування і ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» та п.6.2.2 СТП 210-56-2008 «Нещасні випадки, професійні захворювання, інциденти та невідповідності. Корегувальні та попереджувальні дії».

ОСОБА_5 , начальник зміни цеху металоконструкцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», порушив вимоги п.3.12.3 посадової інструкції начальника зміни цеху металоконструкцій ПІ 106.24043.020 та п.8 «Порядку розслідування і ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

Крім того, рішенням засіданням комісії з охорони праці та пожарної безпеки - комітету з глобальної безпеки і здоров`я ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 04 грудня 2008 року (протокол №15 від 04.12.2008), відповідно до якого, визначено ступінь вини потерпілого - 10% (десять відсотків) та вини Відповідача, який склав 90% (дев`яносто відсотків).

Внаслідок зазначеного вище нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, Позивач 10.12.2008 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 25% (двадцять п`ять відсотків), внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії ДНА-02 №025616 виданою на ім`я Позивача.

27.01.2010 року, Позивач повторно, пройшов огляд ОСОБА_6 , де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності -15% (п`ятнадцять відсотків), внаслідок трудового каліцтва, з 01.01.2010 - безстроково, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги» серії 10ААА №001784, виданою на ім`я Позивача.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що, трудове каліцтво, внаслідок, якого позивач втратив професійну працездатність, отримано ОСОБА_1 під час виконання трудових обов`язків, у зв`язку із чим поклав обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, завдану ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як і погоджується із визначеним судом розміром моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, і не погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2 щодо заниженого судом розміру моральної шкоди, з огляду на наступне.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв`язку з отриманим ним на підприємстві відповідача трудовим каліцтвом.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач ОСОБА_1 , характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходив з конкретних обставин справи, суд врахував характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок трудового каліцтва, який на теперішній час становить 15 % (вперше було встановлено25%).

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, у зв`язку із чим відхиляє доводи представника позивача ОСОБА_2 щодо заниженого розміру моральної шкоди.

Колегія суддів, беручи до уваги тяжкість завданої позивачу моральної шкоди, яку він отримав внаслідок трудового каліцтва під час виконання ним трудових обов`язків на виробництві відповідача, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили їх незворотність, вважає що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди в сумі 40 000 грн., відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, тому відхиляє доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2 про необхідність збільшення суми моральної шкоди до заявлених у позові вимог.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: