Провадження 2-з/522/58/20
УХВАЛА

28 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Одесі заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 06.12.2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації Іскров Олег Вікторович» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В результаті автоматизованого розподілу цивільна справа передана судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В.

Ухвалою суду від 10.12.2019 року позовну заяву залишено без руху.

23.12.2019 року до суду надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позову без руху та надано уточнену позовну заяву відповідної якої позивач звертається до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку.

Разом із позовом позивачем заявлено до суду клопотання про забезпечення позову, згідно якого просила забезпечити позов шляхом:

- заборони ОСОБА_3 та іншим третім особам проводити будь-які ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, переобладнання чи іншим чином змінювати зовнішній вигляд та внутрішнє облаштування квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити Управління ДАБК Одеської міської ради, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області проводити будь-які реєстраційні дії з об`єктом нерухомого майна квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що спірна квартира перебуває на теперішній час у повному розпорядженні ОСОБА_3 та остання має реальну можливість змінити стан спірної квартири шляхом переобладнання, перепланування того, що на думку заявника може істотно ускладнити у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 15.01.2020 року у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів відмовлено.

24.01.2020 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно якої просила накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомого майна квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що позовні вимоги обґрунтовані, що позивачка має право на кв. АДРЕСА_2 , як особа, що постійно мешкала із спадкодавцем ОСОБА_5 справжнім власником квартири, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оформлення позивачем право на спадщину унеможливлено, через неправомірну реєстрацію даного нерухомого майна на відповідачів, в наслідок укладення ними спірних договорів. З урахуванням того, що за рік тричі змінювався власник спірної квартири, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальших відчужень спірного майна, що ускладнить виконання рішення суду і, відповідно, захист прав, свобод та інтересів позивача буде неможливим.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову суддя отримала 27.01.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд прийшов до висновку про його часткове задоволення.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз.1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із позовної заяви вбачається, що предметом позову є вимоги щодо оскарження дійсності договорів відчуження (купівлі-продажу та дарування) квартири АДРЕСА_2 від 16.11.2001р. та дарування від 16.08.2018р, і від 08.04.2019р.

Таким чином, беручи до уваги предмет спору та підстави, з яких він заявлений, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову в обраний ними спосіб в частині накладення арешту на спірну квартиру, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Разом з тим, суд вважає що друга вимога про забезпечення позову, а саме: «заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомого майна квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 », є не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не обґрунтовано необхідність забезпечення позову саме в такий спосіб. Задоволення заяви в частині накладення арешту на спірне нерухоме майно є достатнім для забезпечення позову задля запобігання унеможливлення виконання рішення у разі задоволення позову.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Суд звертає увагу відповідачів, що забезпечення позову шляхом арешту майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ?я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Також суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч.ч.1, 2 ст.154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,10,149-153,157,258-261,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів задовольнити частково.

Забезпечити позов до розгляду справи по суті шляхом, а саме: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 28.01.2020 року.

Суддя Домусчі Л.В.