06.08.2020 Справа № 756/9289/20
Унікальний номер судової справи 756/9289/20
Номер провадження 2/756/4935/20
У Х В А Л А

06 серпня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу та ОСОБА_2 , накладений постановою серії АА №892513 від 21.07.2005 ВДВС Оболонського району (м. Київ) та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 10.08.2005 №2274402 про арешт нерухомого майна: квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

30.07.2020 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем ухвали.

На виконання вказаної ухвали позивачем було подано заяву про усунення недоліків від 04.08.2020, до якої долучено належним чином завірені копії документів, що додаються до позовної заяви, разом з тим не надано належним чином завірених копій документів для відповідача. Інші недоліки, зазначені в ухвалі суду від 30.07.2020, позивачем не усунуто.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року визначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно із вимогами ч. 3, 7 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи те, що вимоги ухвали суду від 30.07.2020 позивачем безпідставно не виконано, внаслідок власного довільного тлумачення норм процесуального права, позовна заява підлягає поверненню позивачу як така, що не подана.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК У країни,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя О.М. Луценко