Ухвала

10 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 752/21411/17

провадження № 61-10929ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петрова Світлана Миколаївна, ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її матір, ОСОБА_4 набула права власності на 9/100 частин нежилих приміщень площею 277,90 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення в частині, укладеного 07 листопада 2000 року між АТ «Пенсійний фонд-pension mutual» та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнірьовою Г. М., зареєстрованого у реєстрі за № 3701.

Вказаний договір був зареєстрований КП Київське міське бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 8п-251, за реєстровим № 1136п/841 від 14 грудня 2000 року.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, за її заявою 05 вересня 2005 року державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. Як до смерті її матері ОСОБА_4 так і після, будь-яких дій зі сторони власника та її спадкоємця щодо зазначеного нерухомого майна не вчинялось.

18 вересня 2017 року третя особа у справі, ОСОБА_1 , разом із невстановленими особами намагалися фізично заволодіти нежилим приміщенням, яке належало її матері ОСОБА_4 , а після її смерті успадковане позивачем.

На місце події були викликані працівники поліції, яким ОСОБА_1 пред`явив копію договору купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення від 04 вересня 2017 року, укладеного з відповідачем у справі ОСОБА_3 , а також копію договору купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення від 19 червня 2001 року, укладеного начебто між ОСОБА_3 та її матір`ю ОСОБА_4 .

Позивач вважає, що оспорюваний договір за участі її матері ОСОБА_4 не укладався, не підписувався та нотаріально не посвідчувався, є підробленим, підпис на договорі не належить її матері, оскільки її матір постійно проживала з нею, до дня смерті перебувала у повній свідомості, і не могла без її відома укладати жодного договору.

Отже, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не укладала 19 червня 2001 року з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу частини спірного нежитлового приміщення, цей договір є підробленим, просила визнати договір купівлі-продажу від 19 червня 2001 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С. М. у реєстрі під № 2359, щодо нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 277,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 нікчемним та недійсним, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петрова С. М., ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 19 червня 2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С. М., зареєстрований у реєстрі під № 2359, щодо нежилого приміщення загальною площею 277,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гавріш Наталії Сергіївни задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року змінено в частині правового обґрунтування задоволення позову, викладено його в редакції мотивувальної частини постанови.

22 липня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2020 року у вказаній вище справі.

Касаційна скарга подана в межах процесуального строку на касаційне оскарження відповідно до статті 390 ЦПК України з урахуванням вимог пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає пункти 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 752/21411/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петрова Світлана Миколаївна, ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 вересня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська