Справа №466/2109/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Береза П.Р.

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Гасяка Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 виданий 23.05.1997 року Франківським РВ УМВС у Львівській області) до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський історичний музей» (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 6; ), третя особа - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) про поновлення на роботі та виплати середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

20 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський історичний музей», третя особа - ОСОБА_3 , в якому просить поновити її на посаді старшого наукового співробітника відділу «Палаццо Бандінеллі» в КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» та стягнути з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський історичний музей» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.02.2020 до дня поновлення на роботі.

В обґрунтування даного позову вказує на те, що, працювала на посаді старшого науково співробітника відділу «Палаццо Бандінеллі» в КЗ ЛОР «Львівський історичний музей». Наказом №41 - к/тр від 19.02.2020 року була звільнена з посади за систематичне невиконання трудових обов`язків та порушення трудової дисципліни. За рік до звільнення неодноразово заохочувалась за сумлінне виконання трудових обов`язків. 20.06.2019 року на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. В січні 2020 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді догани, за невчасну подачу звіту. У лютому 2020 року директор КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» доручив позивачеві у строк до 14.02.2020 року, завершити роботу наді звітами. 14.02.2020 року про неможливість прибуття на роботу, попередила завідуючого відділом КЗ ЛОР «Львівський історичний музей», оскільки виконувала доручене їй завдання. Вважає, що вона безпідставно звільнена з роботи з порушенням чинного законодавства, а тому повинна бути поновлена на роботі. Як зазначає позивач, відповідач при його звільненні не дотримався вимог, передбачених ч.3 ст. 40 КЗпП України, а саме: звільнив її в період тимчасової непрацездатності. Крім того, просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.02.2020 року до дня поновлення на роботі. Згідно поданої заяви про збільшення позовних вимог від 10.07.2020 року, просить, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 35 945, 00 грн.

Рух справи в суді.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова суду від 23 березня 2020 року, справу скеровано за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21 квітня 2020 року, справу скеровано за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова .

Ухвалою Галицького районного суду від 13 травня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

Позиції сторін у справі.

01 червня 2020 року представником КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» Гасяком Я.В. надіслано відзив на позовну заяву згідно якого зазначає, що ОСОБА_1 дійсно працювала в КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» на посаді старшого науково співробітника відділу «Палаццо Бандінеллі» КЗ ЛОР «Львівський історичний музей». Однак, протягом останніх декількох років систематично та грубо порушувала трудову дисципліну, не виконувала покладених на неї обов`язків. 21.06.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків. Так, 13.06.2019 року ОСОБА_1 пропустила на територію музею групу осіб для проведення екскурсії без сплати коштів в касу музею. У зв`язку із цими обставинами їй було оголошено догану. 20.01.2020 року за результатами висновків комісії по звітуванню відділу КЗ ЛОР «Львівській історичний музей» за 2019 року,яка проводилась протягом 10-11 грудня 2019 року, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання річних планових навантажень. У зв`язку із чим, їй було оголошено догану.03.02.2020 року на засіданні комісії по перевірці планових навантажень відділу «Палаццо Бандінеллі» КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» ОСОБА_1 було запропоновано представити комісії « Каталог Пам`яток іудаїки з колекції Львівського історичного музею », який був запланований на 2018 рік, яке відбулось 10-11 грудня 2019 року, ОСОБА_1 , не виконала планових навантажень. Н засіданні комісії ОСОБА_1 було встановлено строку для представлення комісії 0, 75 аркуша (18 сторінок) «Каталогу пам`яток іудаїки з колекції Львівського історичного музею». 14.02.2020 року Лозова ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці впродовж цілого робочого дня без поважних причин, без попередження факту своєї відсутності завідувача відділу «Палаццо Бандінеллі» чи керівника КЗ ЛОР «Львівський історичний музей». Окрім цього, ОСОБА_1 , не виконала планового навантаження щодо представлення 0, 75 аркуша (18 сторінок) «Каталогу пам`яток іудаїки з колекції Львівського історичного музею». Таким чином, ОСОБА_1 було звільнено з посади старшого наукового співробітника відділу «Палаццо Бандінеллі» КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» з 20.02.2020 року, за систематичне невиконання трудових обов`язків та порушення трудової дисципліни. У зв`язку із наведеним, позовні вимоги безпідставні, а сам позов не підлягає задоволення.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача Гасяк Я.В. у судовому засіданні позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді старшого наукового співробітника відділу «Палаццо Бандінеллі» в КЗ ЛОР «Львівський історичний музей».

Відповідно наказу №80-к/тр від 21.06.2019 року ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків (а.с.6).

Відповідно до листка непрацездатності серії АДУ №279273, виданого КНП «Перша міська поліклініка м. Львова» ОСОБА_1 перебувала на лікарняному з 20.06.2019 року, який продовжений листком непрацездатності серії АДУ№ 279455 по 27.07.2019 року (а.с.9-10).

Згідно із листком непрацездатності серії АДУ №279626, виданого КНП « Перша міська поліклініка м. Львова» ОСОБА_1 перебувала на лікарняному з 31.07.2019 року по 10.08.2019 року (а.с.8).

Відповідно до листка непрацездатності серії АДУ №337237, виданого КНП «Перша міська поліклініка м. Львова» ОСОБА_1 перебувала на лікарняному з 20.12.2019 року по 28.12.2019 року (а.с.7).

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_1 від 17.01.2020 року, нею не було завершена запланована у 2019 році робота, саме написання каталогу «Предмети іудаїки у фондових колекція Львівського історичного музею» у наданий термін, у зв`язку із перебуванням на лікарняному та тривалим лікуванням, пов`язаним із діагнозом «Розрив сухожиль пальців правої руки» (а.с.78).

Згідно із наказом № 3-к/тр від 20.01.2020 року за результатами висновків комісії по звітування відділів музею за 2019 років, яка проводилась з 10-11 грудня 2019 року ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання річних планових навантажень (а.с.49).

Згідно із листком непрацездатності серії АДУ №337470, виданого КНП « Перша міська поліклініка м. Львова» ОСОБА_1 перебувала на лікарняному з 23.01.2020 року по 01.02.2020 року (а.с.11).

Відповідно до протоколу засідання по перевірці планових навантажень відділу «Палаццо Бандінеллі» КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» від 03.02.2020 року ОСОБА_1 було запропоновано представити комісії «Каталог пам`яток іудаїки з колекції Львівського історичного музею», яке відбулось 10-11 грудня 2019 року. ОСОБА_1 не виконала планових навантажень та не представила комісії « Каталог пам`яток іудаїки з колекції Львівського історичного музею » (а.с.50-51).

Згідно із актом від 14.02.2020 року, старший науковий співробітник відділу «Палаццо Бандінеллі» ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці впродовж цілого робочого дня з 09.00 год. до 17.30 год. без попередження завідувача відділом Богданова С.В. та без поважних причин (а.с.52).

Відповідно до протоколу засідання комісії по перевірці планових навантажень відділу «Палаццо Бандінеллі» КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» від 14.02.2020 року, ухвалено рішення заступнику директора з наукової роботи Роман О. та завідувачу відділу Богданову С. отримати письмове пояснення ОСОБА_1 у зв`язку із її відсутністю на роботі без поважних причин та ігнорування засідання по перевірці планових навантажень (а.с.54).

Згідно до доповідної записки №52 від 17.02.2020 року завідувача відділу КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» ОСОБА_1 на засідання відділу комісії по перевірці виконання річних планових навантажень 14.02.2020 року не з`явилась (а.с.55).

Згідно із наказом КЗ ЛОП «Львівський історичний музей» №41-к/тр від 19.02.2020 року старшого науково співробітника відділу «Палаццо Бандінеллі» ОСОБА_1 звільнено за систематичне невиконання трудових обов`язків та порушення трудової дисципліни (а.с.5).

В судовому засіданні 24.07.2020 року, були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зокрема, свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює керівником у всеукраїнському єврейському благодійному фонді «Хеседар`є». ОСОБА_1 звільнили з незрозумілих їй причин. ОСОБА_1 працювала над каталогом для котрого використовувала книжки у фонді. У неї були проблеми з рукою, внаслідок чого їй в лютому місяці вона та волонтери допомагали писати каталог.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є головою Львівської обласної дитячої організації «Галицьке коло». Вона допомагала ОСОБА_1 в написані каталогу, оскільки така була хворою; були проблеми з рукою. ОСОБА_1 диктувала їй інформацію, а вона записувала, оскільки дирекція музею встановила строк для виготовлення каталогу. Крім того, на прохання ОСОБА_1 заносила та приносила матеріали необхідні для написання каталогу. Завідувача відділу в якому працювала ОСОБА_1 , вона попереджувала по телефону, що вона виготовляє каталог в бібліотеці по АДРЕСА_3 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Статтею 43 Конституції України зазначено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.23 Загальної декларації прав людини, прийнятої та проголошеної в резолюції 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Відповідно до ст.3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ст.5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

За загальновідомими правилами, встановленими ст. 4 Конвенції Міжнародної Організації Праці № 158, 04.02.1994 року ратифікованої Верховною Радою України, яка набула чинності 16.05.1995 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного зі здібностями або поведінкою працівника, або викликаного виробничою необхідністю підприємства, установи або служби.

Згідно зі ст. 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працiвником та власником пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноваженим ним органом чи фiзичною особою. Працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цiєю угодою, та дотримуватись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, органiзацiї або уповноважений ним орган чи фiзична особа зобов`язується виплачувати працiвниковi заробiтну плату й забезпечувати умови працi, передбаченi законодавством про працю, колективним договором i угодою сторiн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Згідно пункту 5.5. Розділу V Колективного договору за порушення трудової дисципліни та обов`язків, передбачених посадовими та робочими інструкціями, цим Договором та чинним законодавством, керівник вправі застосувати до працівників заходи дисциплінарної відповідальності, передбачені законодавством.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, яке повинно бути протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог п. 3 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягають встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення ОСОБА_1 з цих підстав, є такі: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення.

Наказом №80-к/тм від 21.06.2019р. ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків було оголошено догану.

Позивачка вважає такий наказ незаконним, оскільки виданий адміністрацією музею під час перебування її на листку непрацездатності з 20.06.2019р. Пояснення з приводу наказу №80-к/тм від 21.06.2019р. надала 20.06.2019р. (а.с.48), не вказуючи на обставину її перебування на лікарняному.

Разом з тим, такий наказ ОСОБА_1 у встановленому трудовим законодавством порядку не оспорювала.

Означений наказ позивачка не оскаржує і у даному спорі.

В судовому засіданні встановлено, що протягом 10-11 грудня 2019 року в КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» працювала комісія по звітуванню відділів музею. Завданням цієї комісії було встановити обсяг виконаних завдань працівниками музею. За результатами висновків комісії по звітуванню відділів КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» за 2019 рік було встановлено невиконання ОСОБА_1 річних планових навантажень.

ОСОБА_1 у своєму позові покликається на неможливість виконати річні планові навантаження за 2019 рік у зв`язку з непрацездатністю, адже вона в кінці року перенесла гіпертонічний криз. На підтвердження цих обставин ОСОБА_1 покликається на листок непрацездатності серії АДУ № 337237, відповідно до якого ОСОБА_1 була звільнена від роботи впродовж 20 грудня 2019 року по 28 грудня 2019 року.

Комісія по звітуванню відділів музею працювала 10-11 грудня 2019 року, а ОСОБА_1 покликається на свою непрацездатність протягом 20-28 грудня 2019 року. Більше того, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості виконати планові річні навантаження в інший період протягом усього 2019 року.

Саме у зв`язку з цими обставинами ОСОБА_1 було оголошено догану - наказ КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» за № 3-к/тм від 20 січня 2020 року. На вказаному наказі про оголошенні догани ОСОБА_1 поставила свій підпис та зазначила: з доганою не згідна.

При цьому, норми статті 150 КЗпП України передбачають, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 не оскаржила це дисциплінарне стягнення в судовому порядку, а відтак визнала обставини, які досліджувались та встановлювались під час застосування до неї цього дисциплінарного стягнення.

03 лютого 2020 року на засіданні комісії по перевірці планових навантажень відділу «Палаццо Бандінеллі» КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» ОСОБА_1 було запропоновано представити комісії «Каталог пам`яток іудаїки з колекції Львівського історичного музею», який був запланований на 2018 та 2019 роки, адже за підсумками звітування відділу за 2019 рік, яке відбулось 10-11 грудня 2019 року, ОСОБА_1 не виконала планових навантажень.

На засіданні комісії ОСОБА_1 було встановлено строк для представлення комісії 0,75 аркуша (18 сторінок) «Каталогу пам`яток іудаїки з колекції Львівського історичного музею» - до 14 лютого 2020 року, а до 28 лютого 2020 року - представити комісії каталог у завершеному вигляді (протокол комісії б/н від 03 лютого 2020 року).

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці впродовж цілого робочого дня (з 09 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв.) без поважних причин, без попередження факту своєї відсутності завідувача відділу «Палаццо Бандінеллі» чи керівника КЗ ЛОР «Львівський історичний музей». Окрім цього, ОСОБА_1 не виконала планового навантаження щодо представлення 0,75 аркуша (18 сторінок) «Каталогу пам`яток іудаїки з колекції Львівського історичного музею» (акт б/н від 14 лютого 2020 року; протокол б/н від 14 лютого 2020 року).

З огляду на зазначені вище обставини у їх сукупності, керуючись ст. ст. 40, 139, 140, 147, 151 КЗпП України, КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» прийняв наказ за № 41-к/тр від 19 лютого 2020 року, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади старшого наукового співробітника відділу «Палаццо Бандінеллі» КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» з 20 лютого 2020 року, за систематичне невиконання трудових обов`язків та порушення трудової дисципліни згідно з пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_1 була звільнена саме на підставі п. 3 ст. 40 КЗпПУ, а не з інших підстав (прогул без поважних причин, тощо). Відтак, не має правого значення відсутність (чи присутність) ОСОБА_1 на роботі 14 лютого 2020 року, адже ці обставини не входять в предмет доказування по цій справі.

Пункт 3 статті 40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ст. 140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Стаття 147 КЗпП України передбачає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Як було зазначено вище, за порушення трудової дисципліни до ОСОБА_1 було застосовано наступні заходи стягнення:

-21 червня 2019 року - догана (наказ КЗ ЛОР «Львівський історичний музей» за № 80-к/тм від 21 червня 2019 року);

-20 січня 2020 року - догана (наказ КЗ JIOP «Львівський історичний музей» за № 3-к/тм від 20 січня 2020 року). ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Проте, з моменту накладення обидвох вказаних вище дисциплінарних стягнень та до моменту звільнення ОСОБА_1 пройшло менше одного року; вони не втратили своєї юридичної сили за давністю та не були зняті достроково.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд дійшов висновку, що при звільненні позивача відповідачем було дотримано норми трудового законодавства, правомірно звільнено позивача з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП за систематичне невиконання трудових обов`язків та порушення трудової дисципліни.

Висновки за результатами розгляду справи.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що відповідач у порушення норм трудового законодавства звільнив її з роботи, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із відмовою позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 10-13, 76-81, 141, 258, 259, 279, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

у задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський історичний музей», третя особа - ОСОБА_3 про поновлення на роботі та виплати середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.08.2020 року.

Суддя Волоско І.Р.