Провадження №22-ц/824/8395/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, посилаючись на наступне:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05.10.2015 року із заявників серед іншого присуджено до стягнення на користь банку судовий збір. Під час примусового виконання такого рішення через органи виконавчої служби заявниками також сплачений виконавчий збір та інші витрати, пов`язані з примусовим виконанням. На даний час Київським апеляційним судом рішення суду від 05.10.2015 року скасоване, в задоволенні позову банку відмовлено. У зв`язку з цим просили суд стягнути в порядку повороту виконання рішення суду з правонаступника ПАТ «Дельта Банк», яким є ТОВ «А.В.Л.», на користь ОСОБА_2 - 930 грн. 00 коп., на користь ОСОБА_1 - 799 грн. 67 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заявники подали апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу вважають необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального права, а саме вимог ч.9 ст.444 ЦПК України. Просили оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про поворот виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків:

Приписами п.3 ч.1 ст.444 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.9 ст.444 ЦПК України).

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року N 13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду, суд виходив з того, що рішенням Київського апеляційного суду від 15.10.2019 року було здійснено новий розподіл судових витрат, відтак фактично сплачені відповідачами по справі кошти були враховані при такому розподілі. В той же час наведена позиція суду не ґрунтується ні на положеннях закону, ні на обставинах справи. З тексту постанови Київського апеляційного суду від 15.10.2019 року вбачається, що суд вирішив питання судових витрат відповідно до положення ст.141 ЦПК України, в той же час питання повороту виконання заочного рішення Оболонського районного суду від 05.10.2015 року в порядку ст.444 ЦПК України апеляційний суд не вирішував. Зважаючи на наведене колегія суддів апеляційного суду вважає, що заявники мають право на повернення в порядку повороту виконання рішення суду грошових коштів, стягнутих згідно рішення Оболонського районного суду від 05.10.2015 року, яке в подальшому було скасоване апеляційним судом.

Незважаючи на вищевикладені висновки, подана заява про поворот виконання рішення суду підлягає лише до часткового задоволення у зв`язку з наступним:

Заявники просили стягнути на користь ОСОБА_2 - 930 грн. 00 коп. та на користь ОСОБА_1 - 799 грн. 67 коп. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на виконання рішення суду було сплачено на користь стягувача по 545,16 грн. кожним. Решта заявлених до стягнення заявниками коштів була сплачена в якості виконавчого збору та витрати на виконавче провадження.

У відповідності до ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. З вищезазначеної норми вбачається, що питання про повернення боржнику витрат, понесених під час виконання рішення суду, що виконувалось в примусову порядку, після закриття виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення суду, яке підлягало виконанню, вирішується державним чи приватним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», відтак до процесуальних повноважень суду за процедурою повороту виконання рішення суду не відноситься. Сплачена заявниками сума в якості виконавчого збору та витрат на виконавче провадження підлягає поверненню не в порядку вирішення питання про поворот виконання рішення суду (оскільки вони були отримані не стягувачем), а в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином заява заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 має право на повернення в порядку повороту виконання сплачених саме на виконання такого судового рішення коштів - по 545,16 грн. на кожного.

Зважає колегія суддів апеляційного суду і на те, що вказані суми були фактично отриманні ПАТ «Дельта Банк», і саме з нього заявники просять стягнути вказані суми. В той же час, відповідно до ухвали Оболонського районного суду від 23.06.2018 року, у зв`язку з правонаступництвом у даних конкретних правовідносинах, ПАТ «Дельта Банк» було замінено на ТОВ «А.В.Л.». Підставою для заміни сторони стягувача було відступлення ПАТ «Дельта Банк» своїх прав та обов`язків у взаємовідносинах зОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 правонаступнику ТОВ «А.В.Л.». Таким чином, оскільки до ТОВ «А.В.Л.» перейшли як усі права, так і усі обов`язки стягувача в даних правовідносинах, обов`язок повернення отриманих за рішенням суду, яке в подальшому було скасоване, грошових коштів має бути покладено саме на такого правонаступника.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення по справі нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року скасувати та постановити по справі нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.» на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 545,16 (п`ятсот сорок п`ять) грн. та на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 545,16 (п`ятсот сорок п`ять) грн.

В решті вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько