Єдиний унікальний номер № 616/41/20
Провадження № 2/616/74/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» січня 2020 року смт.Великий Бурлук

Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі судді РИКОВА М.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» про розірвання договору оренди землі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Підсереднє» в якому просить розірвати договір оренди землі б/н від 05 вересня 2012 року, сторонами якого вказано ОСОБА_2 та ПАТ «Підсереднє», який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, індексний номер: 35490902 від 01 червня 2017 року. Також, просить стягнути на її користь з відповідача судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 15 000 грн 00 к.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею у ній визначено суддю Рикова М.І.

Суддя, дослідивши позовну заяву встановив наступне.

Раніше, 20 квітня 2017 року ПАТ «Підсереднє» зверталось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою, в якій просило зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні орендованою земельною ділянкою, заборонивши даній особі здійснювати будь які дії на вказаній земельній ділянці та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В судовому засіданні від 19 травня 2017 року відповідачем було заявлено відвід головуючому у справі - судді Рикову М.І., при цьому було зазначено, що головуючий знаходиться у близьких дружніх стосунках зі ОСОБА_3 .О., який в свою чергу є власником ПАТ «Підсереднє». З огляду на викладені обставини, суддя не має можливостей здійснювати розгляд даної справи. Просили задовольнити заяву про відвід.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 19 травня 2017 року було відмовлено представнику відповідача адвокату Миронову О.А., який представляв інтереси ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід судді Великобурлуцького районного суду Харківської Рикова М.І. та було задоволено заяву судді Рикова М. І. про самовідвід по вказаній цивільній справі оскільки, враховуючи, що любе рішення, яке буде прийняте суддею по даній справі, могло викликати у сторін сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Так, під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду, а ці обставини можуть викликати сумніви, як у позивача так і у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді.

За таких обставин, суддею Риковим М.І., з метою недопущення у сторін та стороннього спостерігача сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи заявлено про самовідвід, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, у зв`язку із тим, що раніше відповідач ОСОБА_2 у справі за позовом ПАТ «Підсереднє» до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою заявляла відвід судді Рикову М.І., стверджуючи при цьому, що головуючий знаходиться у близьких дружніх стосунках зі ОСОБА_4 , який в свою чергу є власником ПАТ «Підсереднє», а це вказує на те що ОСОБА_2 , яка на даний час є позивачем у справі, має сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Рикова М.І.

Крім того, при заявлені самовідводу суддею також враховано, що раніше з цих підстав ним було заявлено самовідвід по справі за участі ОСОБА_2 , а тому, у разі не заявлення самовідводу по вказаній справі, у сторін можуть виникнути підозри, що суддя діє непослідовно, по одній справі, учасниками яких є одні і ті ж самі особи, заявляє самовідвід, а по іншій справі - не бажає заявляти самовідвід.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст.39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

У відповідності до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

При цьому поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, тлумачення та використання якого залежить від суб`єктивного усвідомлення певних обставин особою, яка його застосовує, виходячи зі свого внутрішнього переконання та власного ставлення до них.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 раніше висловлювала недовіру до судді Рикова М.І. у справі, де остання та ПАТ «Підсереднє» були сторонами по справі, з цих підстав суддею Риковим М.І. заявлявся самовідвід по іншій справі, дії судді повинні бути послідовними, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Заяву судді Рикова Миколи Івановича про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Цивільну справу № 616/41/20 (провадження № 2/616/74/20) передати до канцелярії Великобурлуцького районного суду Харківської області для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду даної справи іншому судді у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ