Справа № 595/1119/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020

м.Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, в них різні характери, між ними втрачено почуття кохання та взаєморозуміння, через систематичні побиття та зловживання алкоголем вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам.

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху.

Так відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не сплатила судовий збір та заявила клопотання про звільнення від такого при подачі позовної заяви, мотивуючи це тим, що станом на сьогоднішній день не має змоги сплатити судовий збір, оскільки не отримує будь-яких доходів, ніде не працює, так як здійснює догляд за малолітньою донькою ОСОБА_3 . Отримує щомісячну допомогу при народженні дитини, розмір якої складає 860.00 грн, інших доходів немає. Крім того, на її утриманні перебуває матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій, за даними довідки до акту огляду МСЕК серії ТЕР №0188434 від 23.04.2010, довічно призначена третя група інвалідності, причина інвалідності ураження опорно-рухового апарату.

Також вказує, що на розгляді в Бучацькому районному суді Тернопільської області перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_6 трьохрічного віку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка для сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичних осіб становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1, 3 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. На тій же підставі суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В клопотанні про звільнення від сплати судового збору позивач вказала, що вона не має іншого доходу, крім щомісячної допомоги при народженні дитини, розмір якої складає 860.00 грн, а тому не має змоги сплатити судовий збір при зверненні з позовною заявою до суду.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 додано довідку, видану УПСЗН Бучацької РДА 24 жовтня 2019 року за Р №09-05/1696 про отримання щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини з липня 2019 року по вересень 2019 року, однак даних про отримання нею доходу на час звернення до суду з даним позовом (станом на 2020 рік) не надає, а тому вищевказана довідка не є такою, що підтверджує об`єктивно її майновий стан та не доказує, що її майновий стан на даний час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, позивач ОСОБА_1 в позові посилається на те, що на її утриманні перебуває матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, як на доказ такого, посилається на довідку до акта огляду МСЕК серія ТЕР №0188434, відповідно до якої ОСОБА_4 довічно встановлено третю групу інвалідності, як інваліду з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату. Однак дані про те, що ОСОБА_7 перебуває на утриманні своєї доньки ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, як і відсутні відомості про отримання нею будь-яких доходів.

Також позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б свідчили, що ОСОБА_4 дійсно є її матір`ю.

За таких обставин, суд позбавлений можливості оцінити майновий стан позивача, а тому не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки звільнення від сплати судового збору допускається лише у виключних випадках. При цьому, суд бере до уваги, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача не можуть бути підставою для звільнення її від сплати судового збору, оскільки судовий збір, його ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Таким чином, оскільки відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

Суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати термін для усунення недоліків та сплати судового збору в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про судовий збір», а саме, в сумі 840,80 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.136,175,177 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. І. Тхорик