Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2244/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., серетар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки - ОСОБА_3 , якій належав житловий будинок у АДРЕСА_1 . Заповіту на випадок смерті ОСОБА_3 не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на спадковий будинок. Спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого є також син спадкодавця - ОСОБА_2 , відповідач по справі, який не претендує на частку у майні спадкодавця. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері позивачка не має можливості, оскільки спадкодавцем за життя так і не було виготовлено свідоцтва про право власності на вище названий житловий будинок з надвірними спорудами. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого до нього позову визнає повністю.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.05.2015 року.

Пізніше ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.03.2018 року, яка постійно проживала у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Оноцької сільської ради за №230 від 11.06.2020 року.

На момент смерті матері позивача відповідно до довідки Комунального підприємства «Виноградівського районного бюро технічної інвентаризації» за №397 від 26.06.2020 року належав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою.

Заповіту на випадок смерті мати не залишила.

Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є донькою померлої та являється спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_3 за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом до майна померлої є також її син ОСОБА_2 , який являється відповідачем по справі.

Позивачем, як спадкоємцем за законом в порядку ст.1268 ЦК України, спадщину прийнято, оскільки на момент відкриття такої особисто вона постійно проживала із спадкодавцем, усі витрати у зв`язку з організацією її поховання проводила сама, а також догляд за житловим будинком, робила ремонт в даному будинку, і після смерті вступила у фактичне володіння та користування будинком, та предметами домашнього вжитку, обробляє земельну ділянку, що підтверджується довідкою від 11.06.2020 року за №02-09/315 виданою виконкомом Оноцької сільської ради Виноградівського району.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У свою чергу, відповідач по справі, тобто син померлої ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі, спадщину не прийняв і відмовляється від своєї частки в спадковому майні на користь позивачки, про що свідчить також його відмова належним чином завірена, та додана до заяви.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері позивачка не має можливості, оскільки ним за життя так і не було виготовлено свідоцтва про право власності на вище названий житловий будинок з надвірними спорудами.

Як вбачається із довідки виконкому Оноцької сільської ради за №229 від 11.06.2020 року, дворогосподарство у АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно погосподарської книги №6 особового рахунку № 01-0463-1.

Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 22.05.2020 року та довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №397 від 26.06.2020 року, слідує, що житловий будинок, який розташований в у АДРЕСА_1 будівництвом завершений та рахується за матір`ю позивачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст.346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника(спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

За правилами ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

У свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст.1299 ЦК України).

З урахуванням всього вищевикладеного, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо спадкового житлового будинку, позивач вважає, що існують обставини, які є підставою для визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності в позивача немає.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОК НОМЕР_3 , уродженкою с.Онок Виноградівського району Закарпатської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 110,0 кв.м., в тому числі житловою площею 74,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Онок Виноградівського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийГ. І. Рішко