Справа № 638/7051/19
Провадження № 2/638/1715/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарях Тягунової Р.Ю., Тітової М.О.

за участю :

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 « Про відшкодування моральної шкоди », -

В С Т А Н О В И В :

14.05.2019 позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5 « Про відшкодування моральної шкоди », в якій просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 100000 гривень, спричинену їм неправомірними діями відповідача внаслідок залиття належної їм квартири, а також понесені ними судові витрати.

Свої позовні вимоги позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обґрунтовують тим, що

вони, а також ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_5 організаційних та технічних вимог безпечної, надійної установки та експлуатації бойлеру 24.07.2017 відбулось залиття належної їм квартири. Внаслідок залиття житлова площа потребувала проведення ремонтно - відновлювальних робіт. Співвласник ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Факт вини відповідача ОСОБА_5 у залитті належної їм квартири доведений рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 12.09.2017 та рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017. На теперішній час, визначена рішеннями суду матеріальна та моральна шкоді була відшкодована співвласнику ОСОБА_6 відповідачем ОСОБА_5 . Проте, діями відповідача ОСОБА_5 їм також завдано моральна шкода яка полягає у душевних стражданнях, виникненні негативних емоцій, душевного дискомфорту, обтяжливому відчутті, емоційному виснаженні та неврозах, перебуванні у постійному стані стресу. Всі зазначені прояви мали тяжкий вплив на загальне почуття здоров`я, у тому числі, враховуючи їх похилий вік.

В результат вказаних дій відповідача, вони на протязі тривалого часу фізично та душевно страждали, тому вважають наявність достатніх підстав для встановлення такого факту та стягнення на їх корись визначеної суми відшкодування моральної шкоди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 17.05.2019. ( а.с. 46 ).

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 14.08.2019 було закрито провадження у справі в частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 «Про відшкодування моральної шкоди » у зв`язку зі смертю позивача. ( а.с.а.с. 66-67 ).

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надавши право представляти свої інтереси в суді представникам, відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють на підставі відповідних договору про надання правої допомоги, ордеру, нотаріально посвідченої довіреності ( а.с.а.с. 35- 38, 56, 48-50, 53, 54, 71 ).

При таких обставинах, суд враховуючи позицію представників сторін і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності сторін.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Лиска П.О. підтримав позовні вимоги позивача ОСОБА_3 просив їх задовольнити з підстав на які позивач посилається в своєї позовної заяві. При цьому наголошували на тому, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача, що привело до залиття належної позивачу квартири, тривалого ухилення відповідача від відшкодування заподіяної шкоди та проживання позивача у незадовільних житлових умовах, останньої були заподіяні вказані моральні страждання, тому моральна шкода у визначеному позивачем розмірі повинна бути відшкодована відповідачем.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Цимбалюк С.В. заперечував проти вказаних позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з підстав викладених ним в своїх письмових поясненнях. ( а.с.а.с. 57-61 ). При цьому, не заперечуючи можливості факту заподіяння відповідачем ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_3 моральної шкоди внаслідок залиття квартири позивача, наголошував на тому, що визначена позивачем сума відшкодування не є розумною, спів мірною і справедливою, розмір якої позивачем не обґрунтований.

Суд, вислухав пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди обґрунтованим, однак таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

У судовому засіданні, з оглянутих та досліджених доказів вбачається, що рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 12.09.2017 ( справа №638/12738/16-ц, провадження № 2/638/1693/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 « Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири » ), яке було змінено рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017, які в свою чергу постановою Верховного Суду від 16.08.2018 були залишені без змін було встановлено, що позивач ОСОБА_3 та член її родини ОСОБА_6 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

24.07.2017 відбулося залиття квартири позивача ОСОБА_3 з розташованої на два поверхи зверху квартири №68 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Зазначеними судовими рішеннями також було встановлено, що залиття квартири, в якій мешкає позивач ОСОБА_3 разом зі своєю родиною, сталося з вини відповідача ОСОБА_5 , що привело до заподіяння родині ОСОБА_7 , як власникам квартири, відповідної матеріальної шкоди, розмір якою був визначений судовими рішеннями в розмірі 62332 гривен та був стягнутий на користь співвласника квартири ОСОБА_6 , крім того, на користь останньої була стягнена моральна шкода в розмірі 10000 гривен. ( а.с.а.с. 9-15, 16-21, 22-28 )

Зазначені в судових рішеннях обставини не заперечувались в судовому засіданні представниками сторін.

Таким чином, вказані обставини не підлягають доказуванню, як такі, що визнаються учасниками справи, відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Крім того, відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача з приводу того, що позивачем суду не надані дані які б свідчили про заподіяння її моральної шкоди з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Приписами ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

З врахуванням доведеності вини відповідача ОСОБА_5 у заподіянні співвласникам житлового приміщення, в тому числі і позивачу ОСОБА_3 майнової шкоди, суд вважає, що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_3 також завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що неправомірні дії відповідача призвели до душевних страждань позивача та стану постійного стресу, порушення на протязі тривалого часу нормальних (звичних) умов проживання останньої, яка є особою похилого віку, порушення комфортного проживання у квартирі.

Все це спричиняє позивачу ОСОБА_3 не лише моральні страждання, а ще й змушує звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу та емоційних затрат, що негативно впливає на її здоров`я.

Крім того, позивачу ОСОБА_3 довелося переживати сильний душевний стрес та знаходитися в антисанітарних умовах через тривале не проведення ремонтних робіт, у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем ОСОБА_5 внаслідок залиття квартири, які були відшкодовані лише 08.01.2019. ( а.с.а.с. 29-34, 62 ).

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В пункті п`ятому постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди » ( далі Постанова ) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заподіяння позивачу ОСОБА_3 неправомірними діями відповідача ОСОБА_5 моральної шкоди, що привело до тривалих моральних страждань.

В своїх позовних вимогах позивач ОСОБА_3 наголошує на тому, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_5 їїбула заподіяна моральна шкоді, розмір якої нею визначено в сумі 50000 гривень.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_3 достатньо не обгрунтувала, з чого саме вона виходила при визначенні суми відшкодування і чому саме така сума в розмірі 50000 гривень, яка нею заявлена, є достатньою для компенсації спричинених її фізичних та моральних страждань.

Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись вищевикладеним, суд враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала позивач ОСОБА_3 , яка є особою похилого віку, їх глибину, тривалість, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених змін у її житті, та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування позивачу ОСОБА_3 спричиненої її неправомірними діями відповідача ОСОБА_5 моральної шкоди є сума в 10000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 в задоволенні позову необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10. 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до квитанції та акту виконаних робіт, наданих представником позивача - адвокатом Лиска П.О. йому за консультації та підготовку позовної заяви сплачено позивачем ОСОБА_3 3000 гривен. ( а.с.а.с. 36-37 ).

Враховуючи викладене, зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривен підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, при подачі позовної заяви позивачем ОСОБА_3 в частині заявлених позовних вимог сплачено судовий збір в розмірі 768,4 гривен. ( а.с. 8 ).

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 1/5 частина від ціни позову ) в розмірі 153 гривни 68 копійок.

На підставі викладеного, ст.ст. 23, 1167ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 ( з відповідними змінами та доповненнями ) « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди », керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 82, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 « Про відшкодування моральної шкоди » - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду у сумі 10 000 (десять тисяч) гривен, витрати на правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривен, судовий збір у сумі 153 (сто п`ятдесят три) гривни 68 копійок, а всього 13153 (тринадцять тисяч сто п`ятдесят три ) гривни 68 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.01.2020.

Суддя: І.В. Семіряд