Справа № 431/3912/14-ц
Провадження № 22-ц/810/111/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року, серпня місяця, 05-го дня, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Гаврилюка В.К., Карташова О.Ю., за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 березня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 30 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області по справі № 2/431/3912/14-ц провадження № 2/431/1435/14 від 30.12.2014 року було стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на користь ОСОБА_1 неповернутий вклад за договором № 1140/71 про строковий банківський вклад від 20 серпня 2013 року в сумі 217 510 грн.; неповернутий вклад за договором № 1145/71 про строковий банківський вклад від 06 вересня 2013 року в сумі 143 544 грн.; несплачені проценти за договором № 1140/71 про строковий банківський вклад від 20 серпня 2013 року в сумі 22 199 грн. за травень-листопад 2014 року; несплачені проценти за договором № 1145/71 про строковий банківський вклад від 06 вересня 2013 року в сумі 13 816 грн. за травень-листопад 2014 року; борг за договором № 1140/71 про строковий банківський вклад від 20 серпня 2013 року за індексом інфляції за травень-листопад 2014 року в сумі 1 328 грн. 88 коп.; борг за договором № 1145/71 про строковий банківський вклад від 06 вересня 2013 року за індексом інфляції за травень-листопад 2014 року в сумі 877 грн. 49 коп.; не виплачені проценти за договором № 1140/71 про строковий банківський вклад від 20 серпня 2013 року за травень-листопад 2014 року в розмірі 22 199 грн.; не виплачені проценти за договором № 1145/71 про строковий банківський вклад від 06 вересня 2013 року за травень-листопад 2014 року в розмірі 13 816 грн.

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області із заявою про зміну способу і порядку виконання зазначеного рішення суду та просив суд змінити порядок та спосіб виконання заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області у цивільній справі № 2/431/3912/14-ц провадження № 2/431/1435/14 від 30.12.2014 року про стягнення з ПАТ «Український комунальний банк» в особі Старобільського відділення № 1 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму 435 290, 37 грн. в частині стягнення заборгованості в сумі 400 000 грн., просив визнати за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 , загальною площею 214, 8 кв.м., що належить на праві приватної власності ПАТ «Український комунальний банк» в особі Старобільського відділення № 1 у рахунок часткового погашення заборгованості у сумі 400 000 грн. та складається з нежитлового приміщення (А1) - основного приміщення, прибудови (А'-1), котельної (а), сіней (а'), тамбуру (а''), тамбуру (а'''), сараю (Б), огорожі (№ 1,2), колодязю (к), ями зливної (с).

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 18 березня 2015 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду задоволено. Суд змінив порядок та спосіб виконання заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області у цивільній справі № 2/431/3912/14-ц провадження № 2/431/1435/14 від 30.12.2014 року про стягнення з ПАТ «Український комунальний банк» в особі Старобільського відділення № 1 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму 435 290, 37 грн. в частині стягнення заборгованості в сумі 400 000 грн. Суд визнав за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 , загальною площею 214, 8 кв.м., що належить на праві приватної власності ПАТ «Український комунальний банк» в особі Старобільського відділення № 1 у рахунок часткового погашення заборгованості у сумі 400 000 грн. та складається з нежитлового приміщення (А1) - основного приміщення, прибудови (А'-1), котельної (а), сіней (а'), тамбуру (а''), тамбуру (а'''), сараю (Б), огорожі (№ 1,2), колодязю (к), ями зливної (с).

Не погодившись з вказаним рішенням ПАТ «Укркомунбанк» звернулись до суду із апеляційною скаргою у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просили скасувати ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 березня 2015 року та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області від 30.12.2014 року. ОСОБА_1 було надано відзив на подану апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укркомунбанк» закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України. Участь у судовому засіданні ОСОБА_1 та представника ПАТ «Укркомунбанк» була забезпечена в режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник ПАТ «Укркомунбанк» доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, надав пояснення. ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 березня 2015 року залишити без змін, вказував на безпідставність поновлення строку на апеляційне оскарження і наявність підстав для закриття провадження за апеляційною скаргою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Судячи з тексту оскаржуваної ухвали суд першої інстанції прийшов до висновків про те, що уповноважені представники боржника на повістки та виклики державного виконавця не реагують, до відділу державної виконавчої служби не з`являються, кошти на які можливо звернути стягнення у боржника відсутні, інше майно на яке можливо звернути стягнення також відсутнє, боржник тривалий час ухиляється від виконання судового рішення про стягнення грошової суми. Крім того суд зробив висновки що примусова реалізація арештованого майна виконавчими службами Луганської та Донецької областей на підставі закону України «Про виконавче провадження», інструкції про проведення виконавчих дій на даний час не провадиться, у зв`язку з проведенням на даній території ВС України АТО. За таких обставин суд першої інстанції дійшов до висновків про неможливість задоволення вимог кредиторів у іншій спосіб і вирішив змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом визнання за заявником права власності на нежиле приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 , загальною площею 214, 8 кв.м., що належить на праві приватної власності ПАТ «Український комунальний банк».

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із суттєвими порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому колегія суддів виходить з наступного:

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові до виконання на всій території України. Державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов`язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони а також виконавець мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

А отже, задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом зміни зобов?язання про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу на визнання права власності за стягувачем на належне відповідачу нерухоме майно фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України. За таких обставин суд першої інстанції помилково дійшов до висновків про те, що спосіб, на який заявник просив змінити виконання рішення суду, відповідає способу захисту порушеного права, який був предметом розгляду у цивільній справі, та про наявність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду. Так, вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення шляхом визнання за заявником права власності на нежиле приміщення суд першої інстанції проігнорував правові позиції, що були висловлені Верховним судом у справах №6-1829цс15, № 6-2427цс15 - де роз?яснювалось, що спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, суд помилково застосував тут і норми законодавства «Про виконавче провадження», що призвело до неправильного вирішення справи, а це є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Крім того, колегія суддів бере тут до уваги і те, що на момент розгляду справи власником нежилого приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 був ПАТ «Український комунальний банк» - як це вбачається з наявного у справі копії договору купівлі-продажу від 21 липня 2004 року (а.с.44-45) із юридичною адресою у м. Луганську - тимчасово неконтрольованій Україною території. Розгляд справи суд здійснив без належного повідомлення відповідача, долучене до матеріалів справи поштове повідомлення про вручення судової повістки за адресою Старобільського відділення ПАТ «Український комунальний банк» : АДРЕСА_1 «уповноваженому Червяк за довіреністю» (а.с.52) не може розглядатись як належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи - адже відповідно до змісту постанови Правління НБУ від 23 липня 2014 року №436 починаючи вже з 24 липня 2014 року було запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, було призупинено здійснення українськими банками усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Інформація про це є наявною і у матеріалах самої справи, зокрема у відповідях НБУ на звернення ОСОБА_1 (а.с. 15, 18, 19) де зазначалось, що ПАТ «Український комунальний банк» був зареєстрований і розміщувався як юридична особа на території, що не контролювалась українською владою на момент розгляду справи, відділення банку були відрізані від головного офісу в Луганську і банк вимушено призупинив свою роботу. За таких обставин колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції про належне повідомлення усіх сторін та зацікавлених осіб про час та місце розгляду справи (а.с.53). За тих самих обставин були відсутніми і підстави для висновків про неповажність причин пропуску строку на апеляційне оскарження на які звертав увагу ОСОБА_1 у своїх письмових клопотаннях та поясненнях під час судового розгляду, у яких він вказував і на безпідставність поновлення строку на апеляційне оскарження і на наявність підстав для закриття провадження за апеляційною скаргою.

Так, дійсно, у матеріалах справи є наявним поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 18 березня 2015 року за адресою Старобільського відділення ПАТ «Український комунальний банк» : АДРЕСА_1 «уповноваженому Червяк за довіреністю» (а.с. 58), але є у матеріалах цієї ж справи є і письмова відповідь, що є підписаною керуючим Старобільського відділення ПАТ «Український комунальний банк» Червяк Є.В. (вих. №51 від 21.11.2014 р.) про заблокування НБУ з 01 серпня 2014 року рахунків банку та призупинення його роботи (а.с. 21), проте суд першої інстанції не взяв зазначені обставини до уваги. Апеляційна скарга є підписаною уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк», отримання копії оскаржуваної ухвали уповноваженою особою банку вже після початку процедури ліквідації ПАТ «УКРКОМУНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку уповноваженій особі Фонду, якій було делеговано усі повноваження ліквідатора Банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - а саме лише 20 січня 2020 року (а.с. 70) є підтвердженим матеріалами справи, а отже немає підстав для закриття апеляційного провадження як помилково відкритого. Отже, з огляду на викладене вище оскаржувана ухвала рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із винесенням іншого судового рішення: про відмову у задоволенні вимог за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 30 грудня 2014 року, визнання права власності.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» задовольнити. Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 березня 2015 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні вимог за заявою ОСОБА_1 про:

- зміну порядку та способу виконання заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області у цивільній справі № 2/431/3912/14-ц провадження № 2/431/1435/14 від 30.12.2014 року про стягнення з ПАТ «Український комунальний банк» в особі Старобільського відділення № 1 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму 435 290, 37 грн. в частині стягнення заборгованості в сумі 400 000 грн.;

- визнання за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на нежиле приміщення розташоване по АДРЕСА_1 , загальною площею 214,8 кв. м, що належить на праві приватної власності Публічному акціонерному товариству «Український комунальний банк» в особі Старобільського відділення № 1 у рахунок часткового погашення заборгованості у сумі 400 000 грн. та складається з нежитлового приміщення (А1) - основного приміщення, прибудови (А 1), котельної (а), сіней (а'), тамбуру (а''), тамбуру (а'''), сараю (Б), огорожі (№ 1,2), колодязю (к), ями зливної (с) - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2020 року.

Головуючий Судді