Провадження № 2/761/3057/2020
22 липня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Рибака М.А.
за участю секретаря Савенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач-1) та ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач-2), про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 23.08.1996 року. Разом з тим, в належній позивачу квартирі були зареєстровані дві сторонні особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, відповідачі не проживають у даній квартирі, не є родичами позивача не з`являються у даній квартирі, не сплачують комунальні послуги. Враховуючи, що відповідачі тривалий час не проживають у вказаній квартирі, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Ухвалою суду від 28.11.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 29.01.2020 року.
В подальшому, розгляд справи було відкладено на 22.07.2020 року для належного повідомлення учасників справи.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на підставі договору дарування від 23.08.1996 року.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що на час розгляду справи, у квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно з наданими суду актами від 01.03.2019 року, 03.06.2019 року, 21.09.2019 року підписаними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартирі АДРЕСА_1 , не проживають.
Згідно із ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Той факт, що відповідачі не проживають у квартирі позивача підтверджується, окрім пояснень позивача, викладених у позовній заяві, актами від 01.03.2019 року, 03.06.2019 року, 21.09.2019 року підписаними мешканцями будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несуть, комунальні послуги та електроенергію не сплачують, доказів того, що вони намагаються вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою вони тривалий час не цікавляться.
Норми статей 15,16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним відсутність відповідачів в жилому приміщенні позивача більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 . РНОКПП

ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

СУДДЯ М.А. РИБАК