Справа №464/4778/19
пр № 6/464/27/20
У Х В А Л А

28 січня 2020 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Мерза Д.С.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 О.О., позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву представника відповідача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про розстрочення виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в :

рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 11.12.2019 у справі № 464/4778/19 позов ОСОБА_3 задоволено частково, вирішено стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 90983,21 грн., судовий збір в розмірі 909,83 грн., судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1750 грн. В решті відмовлено.

17.01.2020 до суду звернувся представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» про розстрочення виконання рішення від 11 грудня 2019 року на 1 рік рівними платежами. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що на даний час фінансовий стан позивача є вкрай складний, збитки підприємства за результатами фінансово-господарської діяльності становлять 183516000 грн., а дебіторська заборгованість контрагентів перед підприємством становить 146486000 грн. Вказує, що складна ситуація на підприємстві ускладнюється необхідністю сплачувати вартість газу, який використовується при наданні послуг, а відтак примусове виконання рішення суду призведе до подальшої неможливості роботи ЛМКП «Львівтеплоенерго». Просить заяву задоволити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у такій. Просить заяву задоволити.

Представник позивача ОСОБА_4 та позивач в судовому засіданні категорично заперечили заяву про розстрочення виконання рішення суду. Вказали, що судове рішення у справі набрало законної сили, а погіршення фінансового становища підприємства розцінюють недостатньою підставою для розстрочки рішення суду на 1 рік. Просять відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши доводи учасників процесу, врахувавши фактичні обставини справи, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.

В провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням суду від 11 грудня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 90983,21 грн., судовий збір в розмірі 909,83 грн., судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1750 грн. В решті відмовлено. Вказане рішення вступило в законну силу, видано виконавчий лист.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України вказує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18- рп/2012).

У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012 (п.3 мотивувальної частини) зазначається, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З огляду на вищенаведене, розстрочення виконання рішення можливе судом лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Європейський суд допускає, що тільки за виняткових обставин Договірні Сторони мають право, зокрема, втручатися у судові провадження з виконання судових рішень, однак таке втручання не повинне спричиняти перешкоди виконанню судового рішення, безпідставно його відстрочувати (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Згідно з вимогами ст.ст. 78, 81, 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, у порушення вказаних норм чинного законодавства, у заяві про розстрочку виконання судового рішення заявником не наведено тих обставин, які б надавали підстави для відстрочки виконання рішення суду, погіршення матеріального становища підприємства суд не розцінює особливою або винятковою обставиною для можливості розстрочення виконання рішення.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 260, 435 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви представника відповідача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про розстрочення виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України. Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України. Повний текст ухвали складено 28.01.2020.

Суддя О.Ю.Горбань