РІШЕННЯ

Іменем України
06 серпня 2020 року с.м.т.Шевченкове
Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань-Сергієнко В.С.

номер справи №637/652/20 (2-о/637/34/20)
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
участь у справі приймала: представник заявника Леонова Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи.
15 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.
У судовому засіданні представник заявника, яка діє на підставі довіреності прохала вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог зазначила, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області. 01 вересня 1981 року заявник вступив до ПТУ №20 в м.Харкові, закінчив його навчання здобув загальну середню освіту та професію газоелектрозварника. З 26 квітня 1985 року по 04 травня 1987 року згідно військового квитка ( НОМЕР_1 ) проходив військову службу. В зв`язку з виходом на пенсію на пільгових умовах звернувся до Куп`янського відділу обслуговування громадян ГУПФУ в Харківській області. При поданні документів у пенсійний відділ заявнику було відмовлено в зарахуванні до трудового стажу періоду навчання та періоду служби в армії, оскільки в даних правовстановлюючих документах, помилково записано його прізвище ОСОБА_1 , тоді як в інших документах заявник значиться як ОСОБА_1 . Внаслідок допущених помилок в офіційних документах щодо написання його прізвища, він позбавлений можливості в оформленні пенсії на пільгових умовах та зарахування до трудового стажу періоду навчання та служби в армії.
В адміністративному порядку виправити зазначену помилку не має змоги, оскільки навчального закладу та військомату, в яких він навчався та отримував військовий квиток на даний період не існують.
Тому він звернувся до суду та просить встановити, що диплом про загальну середню освіту (серія НОМЕР_2 виданий 12 липня 1984 року) та військовий квиток (серія НОМЕР_1 ) виданого Жовтневим районним військовим комісаріатом м.Харкова від 10 квітня 1985 року на ім`я ОСОБА_1 , стосуються ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заінтересована особа: представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якої прохає розглядати справу без своєї участі та проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
20 липня 2020 року по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи в загальному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 04 серпня 2020 року. Також заінтересованій особі наданий строк для подання відзиву на заявлені вимоги.
Заінтересована особа: представник Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якої прохає розглядати справу без своєї участі та проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує.
Суд, вислухавши заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини встановлені судом.
З паспорта громадянина України (серія НОМЕР_3 ) виданого від 12 лютого 2016 року, копій архівних довідок: №17/10-11, №18/10-11 від 13 березня 2020 року, копії довідки Міністерства оборони України Шевченківскього РВК №854/4/113 від 04 березня 2020 року вбачається, що прізвище заявника відповідно вказане ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дійсно проходив військову службу в період з 26 квітня 1985 року по 04 травня 1987 року.
Відповідно до трудова книжка ( НОМЕР_4 від 25 липня 1984 року) вбачається ,що вона видана на прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( мовою оригіналу).
12 липня 1984 року, заявнику був виданий диплом (серія НОМЕР_2 від 12 липня 1984 року) міського професійно - технічного училища №20 м.Харкова та військовий квиток (серія НОМЕР_1 ) виданий Жовтневим районним військовим комісаріатом м.Харкова від 10 квітня 1985 року, на прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи з яких він з 1981 року навчався в ПТУ №20 м.Харкова та проходив військову службу в період з26 квітня 1985 року по 04 травня 1987 року.
Рішенням №2098 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05 червня 2020 року заявнику відмовлено у зарахуванні до трудового стажу період навчання та служби в армії в зв`язку з розбіжностями в написанні правовстановлюючих документах його прізвища.
Допитані судом свідки: : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили, що знають ОСОБА_1 тривалий час , працювали з ним разом. Зазначили що їм відомо про помилки в прізвищі заявника при перекладі з російської мови. Підтвердили факт навчання заявника в ПТУ №20 м. Харкова , отримання спеціальності газоелектрозварника та проходження ним військової служби в військах ВДВ
Виходячи з вищевикладеного досліджених документі, пояснень свідків, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є одна і таж особа і документи видані на прізвище одного стосуються іншого.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно- процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до положень ст. 55 Конституції України кожана особа має право на судовий захист.
Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 81 Цивільно- процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 293 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Частиною 2 ст.315 Цивільно-процесуального кодексу України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з Положенням «Про порядок підтвердження трудового стажу», затвердженого Постановою Держкомітету СРСР по труду і соціальних питаннях та Секретаріату ВСРПС N369/16-52 від 12.09.1990 року - п.4 Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Згідно з п.1.1. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях», затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20.06.1974 року N'162 з наступними змінами від 19 жовтня 1990 року №412 - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність.
За правилами ст. 89 Цивільно процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник має право на оформлення пенсії на пільгових умовах, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав.
З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості, суд вважає заяву ОСОБА_1 доведеною та такою що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 293, 315 ЦПК України , до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт того, що диплом про загальну середню освіту (серія НОМЕР_2 виданий 12 липня 1984 року) та військовий квиток (серія НОМЕР_1 ) виданого Жовтневим районним військовим комісаріатом м.Харкова від 10 квітня 1985 року на ім`я ОСОБА_1 , стосуються ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ