Справа № 212/9828/18
У Х В А Л А

11 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкін І.Б., за участю: секретаря судового засідання Бесараб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, подання державного виконавця ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МЕЖРИГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ДНІПРО) МІНІСТЕРСТВА ЮСТЦІХ УКРАЇНИ Івашиної Д.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2020 року державний виконавець ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МЕЖРИГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ДНІПРО) МІНІСТЕРСТВА ЮСТЦІХ УКРАЇНИ Івашина Д.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

У поданні зазначено, що на примусовому виконанні у ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МЕЖРИГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ДНІПРО) МІНІСТЕРСТВА ЮСТЦІХ УКРАЇНИ знаходиться виконавче провадження № 61534148 з примусового виконання виконавчого листа № 2/212/1011/19 від 09.04.2019 року виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПСЗН Виконкому Металургійної районної у місті ради заборгованості у сімі 18384.51 грн.. За вказаним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Боржником до відділу не подано декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, за місцем мешкання боржника двері ніхто не відкриває. З метою виконання рішення суду, державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу просить оголосити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 ..

В судове засідання державний виконавець не з`явився, його участь у розгляді подання не є обов`язковою, сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялися, у зв`язку з чим фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши подання та додані на його докази дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною другою ст. 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Статтею ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч. 2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов`язань у зв`язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З виконавчого листа № 212/9828/18, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 27.08.2019 року, вбачається 09 квітня 2019 року було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцевської районної у місті ради суму надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 16 622 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять дві тисячі) гривень 51 копійок.

13 березня 2020 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № 615341 з примусового виконання виконавчого листа № 2/212/1011/19 від 09 квітня 2019 року, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги для покриття витрат та проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг у розмірі 16 662 грн. 51 коп. та судового збору, дану постанову було надіслано сторонам виконавчого провадження.

З відповіді ДФСУ та УПФУ від 15.06.2020 року, вбачається, що боржник ОСОБА_1 не має рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, не отримує пенсію, і не значиться як особа-боржник, яка працює за трудовими та цивільно-правовими договорами.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.01.2020 № 197146155 за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності на незавершене будівництво, житловий будинок, готовність якого 28%, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , та земельна ділянка за цією же адресою кадастровий номер :07:379:0027, площею 0,1 га (а.с. 23-24).

Відповідно до довідки від 15.06.2020 року наданої Державною прикордонною службою України від 15.06.2020 року ОСОБА_1 не перетинала державний кордон.

За змістом довідки Міністерства Внутрішніх Справ України від 15.06.2020 року відсутні данні щодо зареєстрованих за боржником ОСОБА_1 транспортних засобів.

ОСОБА_1 не має відкритих рахунків в АТ «УКРСИББАНК» та АТ «АЛЬФА-Банк», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками наданими на запити Покровським ВДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро).

Боржник ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та має чотири відкритих рахунки на яких відсутні кошти та вони арештовані.

Звернувшись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , державний виконавець посилався на те, що у встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник рішення не виконує, не приймає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна, не з`являється на виклики до державного виконавця.

Однак, належних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2020 року до суду не надано.

З копії рекомендованого повідомлення вбачається, що поштове відправлення № 568 повернуто на адресу Покровського ВДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) за закінченим терміном зберігання.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, чи він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього умисно без поважних причин.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МЕЖРИГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ДНІПРО) МІНІСТЕРСТВА ЮСТЦІХ УКРАЇНИ Івашиної Д.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складено та підписано без його проголошення 11 серпня 2020 року.

Суддя І. Б. Чайкін