БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1895/19
Провадження № 2/497/168/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.20 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 про встановлення факту належності документу та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2019 року позивач звернувся до суду з уточненим вищевказаним позовом, яким просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) господарства, та яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І НОМЕР_1 , належала його батькові ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також позивач просить судовим рішенням встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серїі І- НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 2га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) господарства, виданий 25.02.1997 року Болградською районною радою Одеської області на ім`я ОСОБА_4 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №350, належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач мотивує вимогу тим, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у Державному земельному кадастрі реєстрації та через необхідність встановлення факту належності спадкодавцеві державного акту через розбіжності у написанні його по-батькові.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача голова Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника.

Третя особа - ОСОБА_2 , до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причину неявки суду не повідомила.

Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_2 , видане 12.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №380 ( а.с.12);

- згідно заповіту, спадкодавець ОСОБА_3 заповідав все своє майно позивачу ОСОБА_1 (заповіт від 09.06.2008 року, зареєстрований за №61, засвідчений секретарем Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, а.с.17);

- зі свідоцтва про народження (серії НОМЕР_3 , що було видане російською мовою 20.10.1964р. Олександрівською сільською радою Болградського району Одеської області а/з №51, а.с.16) вбачається, що батьком позивача є (російською) ОСОБА_4 ;

- державний акт на право приватної власності на землю серїі І-ДО №085069 на земельну ділянку площею 2га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення селянського (фермерського) господарства, був виданий на ім`я ОСОБА_4 25.02.1997р. Болградською районною радою Одеської області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №350 (а.с.17);

- відповідно до довідки Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 28.11.2019р. за №1448, спадкодавець ОСОБА_3 постійно проживав і був зареєстрований на момент смерті по АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_1 , невістка - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с.19);

- відповідно до довідки Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 28.11.2019р. за №1449 спадкодавцю ОСОБА_3 дійсно належить земельна ділянка площею 2га з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, - на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ДО №085069 (а.с.20);

- згідно архівної довідки начальника архівного відділу райдержадміністрації від 03.12.2019р. №03-27/325, - розпорядженням голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області з основної діяльності від 28.06.1996 року №490 "Об отводе земель для ведения крестьянских (фермерских) хозяйств" було передано безкоштовно в приватну власність "Василиогло Виктору Афанасьевичу" (так за текстом) земельна ділянка загальною площею 2,0 га пашні з земель запасу Олександрівської сільської ради (а.с.21-22), з чого вбачається, що саме в цьому документі було допущено описку і по батькові спадкодавця було внесено до списків неправильно - " ОСОБА_8 " замість " ОСОБА_9 ";

- згідно листа від В-09-120/602 від 02.12.2019 року голови Болградської районної ради позивачу відмовлено у виправлення в державному акті на право власності на землю серїі НОМЕР_4 з причин зміни у законодавстві, оскільки виправлення в такому документі не допускаються, а станом на теперішній час такі документів більше не видаються (а.с.23);

- згідно відповіді начальника відділу у Болградському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області від 03.12.2019р., №53/0-0.290-51/136-19 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (ріллі) - вона в Одеській області становить 31167,66грн. (а.с.24);

- постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 27.11.2019 року, за №2803/02-31, - позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку з-за відсутності реєстрації у Державному земельному кадастрі та потреби встановити факту належності спадкодавцеві державного акту через розбіжності у написанні його по батькові у документі і в паспорті (а тому і в свідоцтві про смерть) (а.с.25);

- з відповіді приватного нотаріуса на запит суду №288/01-16 від 25.12.2019 р. вбачається, що спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . заводилася, його спадкоємцем за заповітом є його син - позивач ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає;

- відповідно до заяви відповідача - Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Крім того, оскільки позивач просить встановити факт належності спадкодавцю державного акту через розбіжності у написанні його по-батькові, суд дійшов наступного.

Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, у тому числі щодо встановлення факту належності спадкодавці державного акту через розбіжності у написанні його прізвища в Державному акті про право на землю і в його паспорті на час отримання. З матеріалів справи вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю серїі І-ДО №085069 на земельну ділянку площею 2га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) господарства, що був виданий 25.02.1997р. Болградською районною радою Одеської області та зареєстрований в Кінзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №350, - був виданий на ім`я ОСОБА_4 , проте у свідоцтві про смерть батька його по-батькові вказане як ОСОБА_9 , проте як в усіх інших відомостях, що зазначені у довідках, виданих сільською радою, а також в інших документах, належно завірені копії яких містяться в матеріалах справи і були досліджені судом, цей державний акт належить саме спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки це питання шляхом виправлення неправильності запису в актах громадянського стану вирішити неможливо з-за смерті спадкодавця, з матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту за даною заявою пов`язане з необхідністю вирішення у судовому порядку спору про право, яке ніким не оскаржується, тому суд дійшов висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права позивача .

Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, будучи спадкоємцем за заповітом земельної ділянки, не може зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються її праву як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку.

Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що були досліджені судом та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб - судом не встановлено.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328, 392, 1216-1218,1220-1223,1225,1233-1236,1268,1270,1296 ЦК України, ст.ст.1,2,12,13,76-84,89, 95, 247ч.2, 258-259,263-266,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 про встановлення факту належності документу та визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити в повному обсязі.

Встановити та визнати факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серїі І-ДО №085069 на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення селянського (фермерського) господарства, що був виданий 25.02.1997 року Болградською районною радою Одеської області на ім`я ОСОБА_4 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №350, дійсно належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), як за спадкоємцем за заповітом, - право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Олександрівської ради Болградського району Одеської області та на підставі державного акту на право приватної власності на землю серїі НОМЕР_6 , що був виданий 25.02.1997р. Болградською районною радою Одеської області і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №350, належав батькові позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково, - шляхом подання Апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного тексту рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 29.01.2020 року.

Суддя А.В. Кравцова