ЄУН № 336/7971/19
пр. № 2/336/1048/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Коваля П.О., представника відповідача адвоката Кузнєцова Д.О., третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Капшурова Юлія Валеріївна, про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказавши, що 21.08.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_3 отримала у ОСОБА_1 1500 доларів США, зобов?язавшись повернути до 21.08.2016 року. 24.09.2015 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 ще 1000 доларів США та 5000 гривень. У зв?язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов?язань за договорами позики, у листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , вимагаючи повернення коштів. Наразі рішення у справі не ухвалено. У листопаді 2019 року ОСОБА_1 дізнався про те, що ОСОБА_3 подарувала належне їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 29.07.2017 року. Вказуючи, що при укладенні такого договору, на переконання позивача, ОСОБА_3 не мала наміру відчужити належне їй майно, а лише переоформила домоволодіння на сина з метою уникнення можливого звернення стягнення на нього, просив визнати договір дарування домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 29.07.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , недійсним.

Ухвалою суду від 21.12.2019 року позовну заяву залишено без руху.

13.01.2020 року позивачем недоліки, про які йшлось в ухвалі, усунуті.

Ухвалою суду від 22.01.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

03.02.2020 року від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Капшурової Ю.В. надійшли письмові пояснення по суті справи.

Відзив на позов відповідачами не подавався.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

28.07.2020 року від відповідача ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення по справі.

Також судом вирішувались заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Інші заяви чи клопотання учасниками справи не подавались, а судом не вирішувались.

В судовому засіданні позивач та представник позивача на позові наполягали, вказуючи, що ОСОБА_3 , укладаючи договір дарування домоволодіння, не мала на меті його відчуження, а виключно в такий спосіб виводила майно з-під можливого звернення стягнення на нього у майбутньому. Отже фактично цей договір був укладений без наміру настання відповідних правових наслідків, у зв?язку з чим просили визнати його недійсним.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказуючи, що підстав вважати договір дарування таким, який не був направлений на настання відповідних правових наслідків немає, адже після набуття права власності на домоволодіння ОСОБА_4 в ньому оселився, зробив ремонт та мешкає. Крім того, представник відповідача вказував, що вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсним договору дарування неспівмірні сумі боргу ОСОБА_3 , який складає 2500 доларів США та 5000 гривень, так як лише на момент укладення договору дарування вартість домоволодіння становила близько 193 тисяч гривень. Крім тго, представник відповідача вказував на пропуск позивачем строку позовної давності, який просив застосувати.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Капшурова Ю.В. в судовому засіданні проти позову заперечила, вказуючи, що вона дуже відповідально ставиться до своєї роботи, працює без помічників, тому має змогу самостійно спілкуватись із сторонами договору, докладно та ретельно з?ясовуючи їх дійсні наміри та роз?яснюючи наслідки вчинення правочинів. Перед укладенням договору дарування вона також спілкувалась із ОСОБА_3 , яка виявила намір подарувати домоволодіння своєму сину, посилаючись на неочікуваність плину життя, зазначаючи, що в такий спосіб вона вирішила поділити майно між дітьми, залишивши донці інше майно, а сину подарувавши будинок.

Судом досліджувались письмові докази, надані учасниками справи.

За договором дарування від 29.07.2017 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 . 29.07.2017 року право власності на вказаний будинок зі спорудами зареєстроване за ОСОБА_4 .

Ухвалою від 26.12.2017 року було відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За правилом частини третьої статті 203 ЦК України, яка встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою вважати правочин недійсним (стаття 215 ЦК України).

Як вказує ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Статтею 717 ЦК України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно положень ст. 722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Дарувальник, який передав річ підприємству, організації транспорту, зв`язку або іншій особі для вручення її обдаровуваному, має право відмовитися від договору дарування до вручення речі обдаровуваному.

Якщо дарунок направлено обдаровуваному без його попередньої згоди, дарунок є прийнятим, якщо обдаровуваний негайно не заявить про відмову від його прийняття.

Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Відповідно до п. 15 договору дарування ОСОБА_4 підтвердив отримання від ОСОБА_3 ключів та технічної документації на будинок, а також прийняття дарунку.

На момент укладення договору дарування, прийняття ОСОБА_4 дару, реєстрації права власності на домоволодіння за обдарованим, ОСОБА_1 не звертався до ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості за договорами позики та реалізував таке своє право лише у листопаді 2017 року.

На момент дарування будь-яких обмежень, обтяжень чи заборон у ОСОБА_3 щодо розпорядження належним їй домоволодінням не було.

Доказів на підтвердження того, що до укладення договору дарування ОСОБА_1 висував ОСОБА_3 вимогу щодо повернення позики в усній чи письмовій формі суду позивачем не надано.

У свою чергу ОСОБА_4 прийняв домоволодіння у дар, як пояснив його представник, відповідач ОСОБА_4 фактично у будинку мешкає, здійснив ремонт, проводить оплату комунальних послуг.

За таких обставин, суд вважає, що будь-яких належних та достатніх доказів, які б свідчили про те, що договір дарування укладений без наміру настання відповідних правових наслідків у вигляді передання права власності на майно, суду не надано, отже підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Оскільки відсутні підстави вважати, що права позивача можуть бути захищені у запропонований ним спосіб, тож судом не розглядається питання застосування позовної давності, про застосування якої заявив представник відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Капшурова Юлія Валеріївна, про визнання недійсним договору дарування залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована проживаючою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_4 , зареєстрований проживаючим: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору:

приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Капшурова Юлія Валеріївна, АДРЕСА_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повне рішення суду виготовлено 04 серпня 2020 року