Справа № 740/6463/19
Провадження № 2/740/496/20
06 серпня 2020 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,
позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Переверзєва О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно,
Ухвалою суду від 02 червня 2020 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, пояснивши, що має із ОСОБА_2 спільну дитину, працював у м.Ніжині, спірний будинок придбаний за спільні кошти сім`ї, у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та іншими особами в період з 01 жовтня 2008 року по 01 жовтня 2017 року не перебував, після 01 жовтня 2017 року разом із відповідачем не проживає і не спілкується. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом Переверзєвим О.О..
Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , остання в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, судова повістка, яка надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернута з центру поштового зв`язку з відміткою «…адресат відмовився…».
Положеннями ст.ст.128, 130 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
За даних обставин відповідач ОСОБА_2 про судовий розгляд повідомлена, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні, останньою не подано відзиву чи заперечення,
Інформація про розгляд справи розміщена також на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.
За таких обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що заперечення позивача та його представника в судовому засіданні відсутні.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що знає позивача ОСОБА_1 з 2009 року, він працював з її чоловіком на заводі «Прогрес» у м.Ніжині, позивач та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю на квартирі, а потім придбали будинок, останні мають спільну дочку.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що знає позивача з 2008 року, працювали разом, позивач та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю на квартирі, а потім придбали будинок, останні мають спільну дочку.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 знає приблизно з 2008-2009 року, разом працювали на НВК «Прогрес», також знає відповідача ОСОБА_2 , сторони разом проживали на квартирі відповідача по АДРЕСА_2 , проживали сторони як сім`я, їздили відпочивати, мають спільну дитину, разом проживали до 2017 року.
Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.
Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно копії трудової книжки працював, зокрема, у м.Ніжині Чернігівської області з 01 жовтня 2008 року по 05 листопада 2008 року в ЗАТ «НКЗ», з 02 лютого 2009 року по 14 вересня 2012 року, з 17 грудня 2012 року по 29 липня 2016 року в ДП НВК «Прогрес», останній є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до копії довідки ДНЗ №7 «Дзвіночок» від 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 забирав із дитсадка свою дочку ОСОБА_7 , 2010 року народження, підтримував зв`язок із вихователями.
У копії заяви ОСОБА_2 щодо видачу наказу про стягнення аліментів від 20 травня 2019 року остання зазначає про її перебування із ОСОБА_1 у цивільному шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , 2010 року народження. З 01 жовтня 2017 року разом із ОСОБА_1 не проживає.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…від 26 жовтня 2019 року наявна інформація про реєстрацію 11 листопада 2013 року права власності на буд. АДРЕСА_3 , за ОСОБА_2 , підстава-договір купівлі-продажу від 11 листопада 2013 року.
Докази на підтвердження визнання недійсним даного договору купівлі-продажу відсутні.
Відповідно до копії повідомлення Ніжинського МРВ ДРАЦС від 26 листопада 2019 року наявний актовий запис про шлюб від 21 грудня 2018 року на ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , актовий запис про шлюб щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутній.
Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Згідно зі ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Правило ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.
Згідно з ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Судом, із врахуванням вищезазначених доказів, зокрема показань в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільну дитину, позивач здійснював догляд дитини, останній працював з укладенням трудового договору на підприємствах м.Ніжина з 2008 року, спільне проживання сторін, які у період з 01 жовтня 2008 року по 01 жовтня 2017 року у зареєстрованому шлюбі між собою та іншими особами не перебували, припинене з 01 жовтня 2017 року, тобто останні у даний період проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у зв`язку з чим спірний будинок, який набутий і зареєстрований за відповідачем за час їх спільного проживання і за спільні кошти, є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, що у встановленому порядку не спростовано, у зв`язку з чим позивач має право на 1 / 2 частку буд. АДРЕСА_1 .
За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 264, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 01 жовтня 2008 року по 01 жовтня 2017 року.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 1 / 2 (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.
Суддя В.Олійник
Повне рішення суду складене 11 серпня 2020 року.