Справа № 454/3184/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Савка Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та просить стягувати з нього на її корись аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання і до досягнення ним двадцяти трьох років з подальшою індексацією.

Свої вимоги мотивує наступним.

З відповідача стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , які стягувалися до досягнення останнім повноліття.

Однак, відповідач не сплачував аліментів та станом на 11.12.2017р. заборгованість по таких складала 41604,50грн.

На даний час спільний син сторін проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та навчається в державному науковому ліцеї «Джінкарло Сіанті» в м.Сантарпіно, Італія.

Позивач самостійно не має змоги належним чином забезпечити синові навчання, яке є дорогим.

Відповідач їздить на заробітки за кордон, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, а тому має змогу надавати кошти на утримання повнолітнього сина.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що позивачем не надано жодного доказу навчання спільного сина сторін.

Вислухавши учасників сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

У сторін є спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 06.12.1999р. вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 23.11.1999р. і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку, станом на 11.12.2017р. заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на неповнолітнього сина становить 41604,50грн.

З довідки №09 від 06.12.2017р. встановлено, що спільний син сторін ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою в смт.Жвирка Сокальського району Львівської області.

З ксерокопії перекладу встановлено, що ОСОБА_6 проживає в Сантарпіно по вул АДРЕСА_1 та навчається у 2 АДРЕСА_2 * класі " АДРЕСА_3 " у Державному науковому ліцеї "Джінкарло Сіатіі" на шкільний рік 2016/2017.

Також, з наданої представником позивача 04.09.2019р. ксерокопії перекладу вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрований у навчальному закладі для підготовки до екзаменів для отримання атестату зрілості на кафедрі технології факультет електроніки та електротехніки 2018/2019 навчального року.

Представником позивача також надано суду ксерокопії документів, бланки яких заповнені рукописним текстом на іноземній мові, які суд не може прийняти на підтвердження чи спростування будь-яких обставин справи, так як такі є незрозумілими.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, представником позивача не надано суду жодних доказів того, що спільний син сторін на даний час навчається та надалі буде продовжувати навчання, а наявні в справі документи не доводять цієї обставини.

Також, стороною позивача не доведено потреби спільного сина в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням та можливості відповідача надавати таку допомогу.

Таким чином, позивач та її представник не виконали вимоги ст.81 ЦПК України, а тому, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 28.01.2020р.

Головуючий: М. Я. Адамович