Справа № 725/29/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

28.01.2020 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці О.І . Галичанський, розглянувши позовну заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 нардження, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом .

Разом із позовною заявою подав також заяву про її забезпечення шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що розташований за адресою : АДРЕСА_2 та заборонити власнику спірного майна ОСОБА_3 відчужувати , передавати у оренду чи вчиняти будь- які інші дії щодо даного майна.

Свої вимоги мотивував тим , що невжиття такого виду забезпечення позову може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 28.01.2020 року провадження по справі відкрито на призначено її до підготовчого судового засідання на 12 годину 00 хвилин 25 лютого 2020 року

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України - заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі наведеного, розгляд заяви проводився без виклику сторін по справі.

Крім вказаного, дані правовідносини у системному зв`язку регулюються:

-ч.ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України, згідно якої у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

-п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України- позов забезпечується забороною вчиняти певні дії;

- ч.3 ст.153 ЦПК України вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного суду України справ № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, відповідно до цієї ж Постанови , розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи те, що предметом позову являється спірне майно, на яке претендує позивач , суд вважає, що заява про забезпечення підлягає частковому задоволенню, оскільки накладення арешту на майно позбавляє права власника розпоряджатися ним .

Тобто, додаткової заборони власнику спірного майна ОСОБА_2 відчужувати , передавати у оренду чи вчиняти будь- які інші дії щодо даного майна- не потрібно.

Суд, дослідивши матеріали позову та заяви про його забезпечення, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, керуючись ст. ст . 151-153ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що розташований за адресою : АДРЕСА_2 до ухвалення рішення по даній справі.

В задоволенні решти вимог- відмовити.

Копію цієї ухвали для виконання направити до Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради ( м. Чернівці, вул. Героїв Майдану,7), Відділу державної виконавчої служби Чернівецького МУЮ (м Чернівці, вул. Руська, 183) та сторонам по справі для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Галичанський О. І.