справа № 644/4428/17
провадження № 2/631/65/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Пархоменко І. О.,

за участю секретаря судового засідання - Семенко А. А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив змінити спосіб стягнення аліментів, усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною.

В подальшому, позивач змінював підстави та предмет позову, кінцево просив визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він знаходився у шлюбі з відповідачем який був зареєстрований 17 лютого 2007 року відділом РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 139. У них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21.12.2016 шлюб між ними було розірвано, але фактично вони не проживали разом з 04 вересня 2016 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2013 року з нього були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 , які він платить кожного місяця. Після розірвання шлюбу він намагався відвідувати сина або брати його на вихідні, але відповідач постійно перешкоджала йому у цьому. На його дзвінки по телефону вона, як правило, не відповідала, на його вимоги зустрічатися з сином відмовляла. Мобільний телефон, який подарував сину, відповідач забрала. Надати йому новий номер телефона сина відповідач відмовилася. Вважає, що для безпеки сина і для його належного виховання сину краще проживати з позивачем. Дитина зареєстрована за місцем мешкання батька. ОСОБА_1 не має матеріальних та житлових можливостей утримувати сина. Просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Через канцелярію суду відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву, де вказала, що з часу розподільного проживання у них з позивачем не було спору про місце проживання сина ОСОБА_5 . Дитина завжди проживала з нею і позивач був з цим згоден. Жодного разу вона не перешкоджала позивачу у зустрічах з дитиною, але він не бажав зустрічатися з дитиною. На телефонні дзвінки вона завжди відповідала. Доводи позивача про те, що дитина внесена у його особистий рахунок за місцем проживання, відповідає дійсності, але тягне грошовий прибуток його сім?ї у оформленні житлової субсидії і більш нічого корисного для дитини. Вона має постійне зареєстроване місце проживання, має можливість утримувати сина. Дитина після школи виконує домашнє завдання на фаховому обладнаному місці навчавчання, що підтверджується достатнім рівнем навчання Івана. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Через канцелярію суду третя особа Служба у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області надала відзив на позовну заяву, де вказала, що відповідно до п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. При Нововодолазькій селищній раді створена служба у справах дітей. Таким чином Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області має право представляти інтереси дітей, що проживають на території громади. Просили замінити третю особу, та розглянути справу за відсутності представника.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20 вересня 2017 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_6 та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , про визначення способу участі у вихованні і спілкування з дитиною.

Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 04 жовтня 2018 року цивільну справу прийнято до провадження судді Пархоменко І. О.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 травня 2019 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, службу у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області на Службу у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року залучено до участі у цивільній справі Службу у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, витребувано із Обласного психоневрологічного диспансера відомості про знаходження на обліку ОСОБА_1 , витребувано з КЗОЗ "Харківської міської поліклініки № 9» відомості про стан здоров`я ОСОБА_3 .

Протокольною ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 вересня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів до матеріалів справи, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 листопада 2019 року позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, ОСОБА_3 , Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення способу участі у вихованні і спілкування з дитиною залишено без розгляду.

Протокольною ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 вересня 2019 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей по департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 березня 2020 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 судове засідання відкладено у зв?язку із запровадженням карантину.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 травня 2020 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 судове засідання відкладено у зв?язку із запровадженням карантину.

24 червня 2020 року позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не з?явилася, через електронну пошту суду за вхідним № 1315/20-Вх від 23.06.2020 надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що шлюб між нею та позивачем розірвано. Спору про місце проживання сина не було. Дитина завжди проживала з нею і позивач був з цим згоден. Вона не перешкоджала позивачу у зустрічах з дитиною, навпаки, він не бажав зустрічатися з дитиною. Вона піклується про дитину, створює належні умови для життя, розвитку та виховання сина. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що позивач не спілкується з дитиною й не піклується про сина. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Треті особи: Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області та Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради не направили своїх представників для участі у судовому засіданні, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки представника суд не повідомили.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює разом з відповідачем, добре знає її і дитину. Бачила, як у вересні 2018 року ОСОБА_9 прибіг на роботу до матері весь у сльозах. Хлопчик розповів, що позивач його налякав, говорив недобрі речі. Дитина була знервована після спілкування з батьком. ОСОБА_9 розповідав, що хоче мати прізвище таке, як у маминого батька ОСОБА_10 . ОСОБА_1 належним чином виховує сина, піклується про нього. Дитина завжди чисто вдягнута, нагодована, доглянута. Між матір`ю та дитною дуже хороші, доброзичливі стосунки.

Вислухавши відповідача та третю особу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

17 лютого 2007 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 139 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 75).

Сторони мають спільну дитину, сина ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 653 та 17 липня 2007 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . В свідоцтві про народження батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 2, 77, 130).

На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року шлюб між батьками розірвано (т. 1 а. с. 76, 133).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_11 залишився мешкати разом з матір?ю. Вказане не оспорювалось учасниками справи.

Позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_12 разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено що дитина зареестрона за місцем мешкання батька, відповідач не має матеріальних та житлових можливостей утримувати сина.

Отже, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає і постійно прописаний у АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_4 . Зазначене вбачається з довідки з місця проживання про склад сім?ї та прописку ДІЛЬНИЦІ № НОМЕР_3 КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЖИЛКОМСЕРВІС» № 277 від 24.01.2017 (т. 1 а. с. 3, 78).

Згідно з актом від 13.12.2019 було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Житло розміщене на 6 поверсі 9 поверхового будинку, складається з трьох кімнат: кухні, двох балконів, окремої ванної кімнати та туалету. Ізольована квартира з усіма зручностями. В квартирі зроблено капітальний ремонт. Квартира облаштована сучасною побутовою технікою та меблями. Зі слів ОСОБА_3 стосунки в родині доброзичливі. З матір?ю дитини шлюб розірвано за рішенням суду у 2017 році. Мати з дитиною змінила місце проживання у вересні 2016 року. Зі слів батька мати з 2017 року перешкоджає батькові у зустрічах з дитиною (т. 2 а. с. 206).

Відповідач ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину й зареєстрована там, що вбачається з повідомлення Новоселівського старостинського округу № 6 Нововодолазької селищної ради Харківської області № 77 від 08.02.2019 (т. 2 а. с. 123).

Фактично мешкає разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.12.2019 житло розміщене на 1 поверсі 5 поверхового будинку, складається з однієї кімнати, балкону, сумісної ванної кімнати та туалету. Ізольована квартира з усіма зручностями. В квартирі ремонт, облаштована меблями та побутовою технікою. Винаймане житло за договором оренди. В квартирі чисто, охайно, затишно. Зі слів матері стосунки з дитиною доброзичливі, щирі. Зі слів матері, батько останній раз спілкувався з дитиною та його бачив у вересня 2018 року. Батьки дитини спільно не мешкають з вересня 2016 року. Шлюб між батьками розірвано за рішенням суду у січні 2017 року (т. 2 а. с. 103).

За довідкою № 505 від 26.10.2018 ОСОБА_3 працював у ТОВ «Харківметал-2» на посаді водія автовантажувача. Був звільнений 24.11.2017. Розмір нарахованої середньої заробітної плати становить 7465,00 грн (т. 1 а. с. 117).

ОСОБА_3 займає посаду водія вантажувача у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ 1». Загальна сума доходу за період з серпня 2018 по грудень 2018 без врахування аліментів становить 15561,85 грн (довідка про доходи від 14.01.2019) (т. 1 а. с. 184).

Згідно з характеристикою на працівника ТОВ «СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ 1» № 17-п від 15.01.2019 ОСОБА_3 працює з 09 серпня 2018 року по цей час. За час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони як дисциплінований, виконавчий та ініціативний працівник (т. 1 а. с. 185).

ОСОБА_1 має вищу освіту (т. 2 а. с. 117- 121).

З 11 листопада 2014 року є підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 2 а. с. 122).

Відповідно до характеристики депутата округу № 20 Нововодолазької селищної ради Афанасенко П. М. № 02-33/375 від 13.02.2019 скарги і нарікання на ОСОБА_1 не надходили. Компромнентуючі матеріали на неї відсутні (т. 2 а. с. 124).

З медичної довідки про проходження обов?язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10ААЄ № 081736, виданої 27.07.2018 вбачається, що у ОСОБА_3 психіатричні протипоказання до виконання обов?язків водія відсутні (т. 1 а. с. 187).

За сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯУ № 425593, виданого 27 липня 2018 року у ОСОБА_3 наркологічні протипоказання до керування автотранспортом відсутні (т. 1 а. с. 187).

Згідно з відповідю ІНДУСТІАЛЬНОГО РАЙОННОГО ВІЙСЬКОВОГО КОМІСАРІАТУ м. Харків на запит № ю/228 від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку військовозобов?язаних у Індустріальному РВК(т. 1 а. с. 118).

Відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_4 ОСОБА_3 прийнятий на тимчасовий облік запасу ЗСУ (т. 1 а. с. 186).

На диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань ОСОБА_3 не знаходиться (довідка КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКА ПОЛІКЛІНІКА №9» ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ від 09 серпня 2019 року(т. 2 а. с. 45).

Дитина ОСОБА_4 навчається у 7-А класі ХАРКІВСЬКОЇ СПЕЦІАЛІЗОВАНОЇ ШКОЛІ І-ІІІ СТУПЕНІВ № 155 ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (довідка № 02.1-31/62 від 05.09.2019)(т. 2 а. с. 31).

З характеристики, складеної директором ХСШ № 155 ОСОБА_14 та класним керівником 7-А класу ОСОБА_15 , вбачається, що ОСОБА_4 за роки навчання виявив здібності достатнього і середнього рівня, на уроках активний. Хлопчик ввічливий, має дружні відносини з однокласниками, поважає старших та вчителів. Вихованням займається мати. З батьком класний керівник ніколи не спілкувалася (т. 2 а. с. 32).

Згідно з довідкою тренера карате ОСОБА_4 з вересня 2017 року відвідує секцію «карате до». У вихованні ОСОБА_5 мати приймає активну участь. Із батьком тренер ніколи не спілкувався (т. 2 а. с. 33 - 37).

Третя особа ОСОБА_2 , який є батьком відповідача, відповідно до довідки № 76, 77 від 03 вересня 2018 року працює в ПП «АГРОФІРМА СВІТАНОК» з 08.07.2014 по теперішній час, займає посаду слюсаря-ремонтника. Дохід за період з 01.03.2018 по 31.08.2018 склав 25411,22 грн. (т. 1 а. с. 151-152).

Отже, докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про те що ОСОБА_1 піклується про дитину, стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, забезпечує харчуванням, одягом тощо, тобто забезпечує належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового духовного морального і соціального розвитку дитини

З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 113 від 11.02.2020 про визначення місця проживання дитини вбачається що питання щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено, що шлюб між батьками розірвано 21.12.2016. Після розірвання шлюбу ОСОБА_11 залишився мешкати разом з матір?ю. Зараз вони мешкають за адресою: АДРЕСА_4 , де створені належні житлово-побутові умови для проживання дитини. ОСОБА_1 є приватним підприємцем, має постійний дохід, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, виконує батьківські обов?язки по вихованню та догляду за сином, що підтверджується відповідними довідками. ОСОБА_1 на співбесіді пояснила, що після припинення сімейних стосунків з колишнім чоловіком син завжди мешкав з нею, батько не брав участі у вихованні дитини. ОСОБА_3 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . За місцем проживання створено належні житлово-побутові умови. ОСОБА_3 працює, має самостійний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. ОСОБА_3 пояснив, що з 2017 року мати дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Батько вважає, що може створити кращі матеріальні та соціально-побутові умови для сина. Відповідно до вимог ст. 171 СК України було проведено співбесіду з малолітнім ОСОБА_4 , який пояснив, що мешкав та хоче мешкати з матір?ю. Питання щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були присутні на засіданні Комісії та надали особисті пояснення. Враховуючи викладене, за доцільне є - визначити місце проживання разом з матір?ю ОСОБА_1 (т. 2 а. с. 157-158).

Частиною 2 ст. 51 Конституції України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

За приписами ч. ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, що встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України.

Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Як закріплено ст. 161 Сімейного кодексу України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 судам роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 12 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 171 Сімейного кодексу України судом, з метою реалізації принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини, у судовому засіданні була з`ясована думка самої дитини, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу вирішення спору між батьками щодо місця його проживання. Думка дитини була вислухана у присутності психолога, який вказав, що дитина досягла такого рівня зрілості, розвитку, при якому може висловлювати свою думку вільно та усвідомлено.

Ухвалюючи рішення в справі «N.TS. та інші проти Грузії» від 02 лютого 2016 року, Європейський суд з прав людини наголосив, що оскільки діти ростуть/розвиваються і, з плином часу, стають здатними формулювати власні думки щодо контактів з батьками, суди повинні приділяти належну увагу їхнім поглядам і почуттям, а також праву на повагу до їхнього приватного життя.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 не надано доказів на обґрунтування позовних вимог.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що відповідач не має матеріальних та житлових можливостей утримувати сина, бо вони суперечать матеріалам справи.

Зокрема, докази, надані відповідачем свідчать про те, що матір дитини працює, має дохід, у неї наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дитини. Доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини матеріально-побутове забезпечення батьків має враховуватися, але не є визначальним у вирішенні питання про визначення місця проживання дитини, оскільки судам перш за все слід брати до уваги інші критерії, зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків по вихованню дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини та повинні виходити із якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 червня 2019 року по справі № 182/2037/17, провадження № 61-45311св18.

При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитинив силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року по справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

При вирішенні спору суд насамперед виходить з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому що мати постійно піклується про хлопчика, бере участь у духовному та фізичному розвитку.

Поза межами шкільного навчання дитина відвідує додаткові заняття з карате. На думку суду зазначене свідчить про прагнення відповідача до якнайкращої соціальної адаптації дитини та її розвитку у колективі однолітків, що зі сторони батька не проявляється.

Крім того, вкрай важливим є факт проживання сина з матір`ю з самого народження та його прихильність до неї, бажання дитини мешкати разом з відповідачем.

Отже, суд доходить переконання що позивач не надав доказів, що проживання ОСОБА_12 разом з батьком буде найкраще відповідати інтересам дитини, а відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, ст. ст. 141, 150, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 3, 4, 76, 81, 200, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280 - 283, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовити.

Повне рішення буде складено 03 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз"яснити сторонам по справі, що відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцевих положень» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222,253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Третя особа: Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, місцезнаходження: 63202, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Донця Григорія, буд. 6, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04397997.

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Третя особа: Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: 61007 Харківська область, місто Харків, Орджонікідзевський район, проспект Архітектора Альошина буд. 11, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26488938.

.

Суддя І. О. Пархоменко