У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2020 року

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

Харабадзе К.Ш.,

Справа № 629/218/20

Номер провадження 2/629/417/20

позивач Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області

відповідач ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу про стягнення надміру виплачених коштів

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно заяви ОСОБА_1 від 02.01.2013р. їй було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» з 01.01.2013 року включно по 30.06.2013 року. На момент звернення ОСОБА_1 , розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. №250, для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців. Таким чином, на підставі заяви та декларації ОСОБА_1 від 02.01.2013 р. їй було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, виходячи із інформації викладеної в заяві та декларації. У Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_1 зазначила наступний склад сім`ї: ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_3 - донька. Під час проведення перевірки справ соціальними інспекторами управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області було виявлено, що заявниця ОСОБА_1 подала неповну інформацію про майновий стан сім`ї. В декларації про доходи та майновий стан, осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 02.01.2013р. у Розділі II. Доходи членів сім`ї (зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку) за період з 01.07.2012р. до 31.12.2012р.), заявниця зазначила, що вона отримує допомогу УПСЗН, та є ФОП без отримання доходу, донька ОСОБА_2 студентка ВНЗ за контрактною формою навчання, інших доходів сім`я не має. Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_2 (донька заявниці) з червня 2012 року що жовтень 2012 року отримувала дохід у вигляді заробітної плати. Зазначене підтверджується Довідкою про доходи ВП Харківська вагонна дільниця №1 ДП Південної залізниці від 03.04.2014р. № 395. Таким чином, на підставі чинного законодавства, у зв`язку з виявленим фактом приховування інформації заявницею ОСОБА_1 , яка впливає на право отримання допомоги, УПСЗН здійснено розрахунок переотриманої суми державної соціальної допомоги ОСОБА_1 , яка склала 10358 грн. 76 коп. за період з 01.01.2013р. по 30.06.2013р. ОСОБА_1 добровільно повернула частину надміру виплачених коштів, тому на момент подання позову переотримана суми державної соціальної допомоги складає 6439 грн. 76 коп. Крім того, позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, та покласти його сплату на відповідача.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає з наступних підстав.

Статтею129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як роз`яснено у цій постанові, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1.5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 2102 грн. та не більше 735700 грн.

Закон України «Про судовий збір» у ст. 8 передбачає підстави для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Позивач в позовній заяві просить відстрочити сплату судового збору, відповідно до ст. 136 ЦПК України, до ухвалення рішення по справі, та покласти його сплату на відповідача. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його майновий стан не дає можливості сплатити 2102 гривень судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення надміру виплачених коштів.

Враховуючи викладене, суд не убачає у даній справі виключного випадку, на підставі якого можливо відстрочити сплату судового збору.

У зв`язку з чим, суддя відмовляє в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Виходячи із заявлених вимог, позивачем при подачі позовної заяви повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 2102 гривень за наступними реквізитами: Отримувач коштів: Лозівське УК/ОТГ Лозова/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 38053090, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA0020573, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, позивач в позовній заяві вказує, що відповідачка сплачувала частинами переплачені їй бюджетні кошти, разом з тим, посилань на будь-які докази на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять. Також, позивачем не зазначено доказів, які обґрунтовують суму залишку несплачених відповідачем надміру виплачених коштів у розмірі 6439 гривень 76 копійок.

Крім того, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 в декларації про доходи та майновий стан, осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 02.01.2013 року подала неповну інформацію про майновий стан сім`ї, разом з цим в розділі ІІ Декларації взагалі не зазначений період, за який надаються відомості про доходи членів сім`ї.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.Ш.Харабадзе