Справа№328/2584/19
22.01.2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Гавілей М.М.

при секретарі судового засідання: Корольковій К.М.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позов обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 , про що видане свідоцтво про смерть та зроблений актовий запис № 26.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя дід склав заповіт, посвідчений 19.08.2003 року Кіровською сільською радою. Відповідно до якого жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 . Автомобіль марки М-2140, 1984 року випуску заповів позивачу. Земельну ділянку розміром 9,09 га, що знаходиться на території ради, для ведення товарного виробництва і належить померлому на підставі державного акту серії ІІІ-ЗП № 027563 виданого Токмацькою державною адміністрацією 17.05.2003 року заповів: ОСОБА_2 5,00 га; ОСОБА_1 4,09 га.

Державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори Зиріною Є.О. у 2006 році видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом ВЕМ № 376543 від 20.12.2006 році зареєстровано в реєстрі за № 2584 на земельну ділянку розміром 5,00 га.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 20.12.2006 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія № 711374 від 10.12.2007 року, про те що він є власником земельної ділянки площею 5,0000 га на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Земельна ділянка розміром 4,09 га не передана йому у власність.

Позивач звернувся до нотаріальної контори з вимогами видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо земельної ділянки.

При зверненні до Токмацької районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті діда нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з наступним. До складу спадкової маси входить земельна ділянка, розміром 9,09 га згідно державного акту серії ІІІ-ЗП № 027563, але в заповіті секретарем розділено вказану вище земельну ділянку між двома спадкоємцями, а саме: 5,00 га заповідається гр. ОСОБА_2 ; 4,09 га заповідається гр. ОСОБА_1 .

Через розбіжності даних, зазначених у вказаних вище документах, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та просить його задовольнити.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.06.2006 року. Родинні відносини зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.03.1985 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя спадкодавець склав заповіт, посвідчений 19.08.2003 року секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Відповідно до заповіту ОСОБА_3 заповідав жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 . Автомобіль марки М-2140, 1984 року випуску заповів позивачу. Земельну ділянку розміром 9,09 га, що знаходиться на території ради, для ведення товарного виробництва і належить померлому на підставі державного акту ІІІ-ЗП № 027563 виданого Токмацькою державною адміністрацією 17.05.2003 року заповів: ОСОБА_2 5,00 га; ОСОБА_1 4,09 га.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №198/2006, заведеної Токмацькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , спадщину за заповітом прийняли ОСОБА_2 шляхом подання державному нотаріусу заяви про прийняття спадщини від 26.09.2006 року та ОСОБА_1 шляхом подання державному нотаріусу заяви про прийняття спадщини від 06.12.2017 року, якому у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини з поважних причин рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21.11.2017 року у справі №328/2441/17 визначено додатковий строк подачі до Токмацької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконавчого комітету Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області Русановський Володимир Іванович дійсно проживав і був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , з жовтня 1958 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним за цією адресою прописана та проживала ОСОБА_4 .

13.12.2006 року ОСОБА_4 подала державному нотаріусу заяву, в якій вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

Інших спадкоємців за законом та за заповітом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 не залишилося.

Державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори Зиріною Є.О. 20.12.2006 року ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом НОМЕР_3 № НОМЕР_4 , на земельну ділянку розміром 5,00 га, яка розташована на території Кіровської сільської ради, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 027563 виданого 27.05.2002 року.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2006 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 711374 від 10.12.2007 року.

Земельна ділянка розміром 4,09 га, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 027563 виданого 27.05.2002 року залишилася не переоформлена.

Позивач звернувся до нотаріальної контори з вимогами видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо земельної ділянки розміром 4,09 га.

Проте державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з наступним. До складу спадкової маси входить земельна ділянка, розміром 9,09 га згідно державного акту серії ІІІ-ЗП № 027563, але в заповіті секретарем розділено вказану вище земельну ділянку між двома спадкоємцями, а саме: 5,00 га заповідається гр. ОСОБА_2 ; 4,09 га заповідається гр. ОСОБА_1 . Через розбіжності даних, зазначених у вказаних вище документах, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №61/02-31 від 18.01.2018 року.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що спадкове майно належало на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3 , спадщину за заповітом після смерті якого прийняв позивач ОСОБА_1 , у досудовому порядку позбавлений можливості переоформити спадщину, вимоги про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом на спадкове майно є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 392, 1216-1218, 1233, 1270, 1280, 1296 ЦК України, ст.ст.13, 95, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 4,09 га., яка розташована на території Кіровської сільської ради, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 027563 виданого 27.05.2002 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 27.01.2020 року.

Суддя: