Справа № 181/489/20
Провадження № 2/181/135/20
"05" серпня 2020 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
за участі секретаря судового засідання Макогон І.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за кожен день прострочення від суми несплачених аліментів,
16 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за кожен день прострочення від суми несплачених аліментів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що перебуваючи у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає.
Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2019 року на утримання дитини в її особі, як матері.

Всупереч обов`язку про утримання сина ОСОБА_2 матеріальну допомогу не надає, ухиляється від виконання судового рішення та виконавчого документу, як наслідок утворилась заборгованість за аліментами, розмір якої з 28 листопада 2019 року по 31 травня 2020 року складає 23 753,40 гривень. Загальна сума неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів становить 7 137,70 гривень, яку вона просить стягнути з відповідача на її користь.

Ухвалою судді від 17 червня 2020 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17-18).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала, згідна на заочний розгляд справи (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не відомі, викликався належним чином, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.

Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.

В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2019 року в особі матері ОСОБА_5 (а.с.11-12).

Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. (ч.5 ст. 124 Конституції України, ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Згідно довідки № 26324 від 12.06.2020 року, наданої старшим державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пахомовою А., загальна заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів за період з 28.11.2019 року по 31.05.2020 року складає 23 753,40 гривень (а.с.15).

З вказаної довідки вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались, що відповідно до ст. 196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При цьому за змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, позивачем в позовній заяві проведено розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно до розрахунку позивача, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 28 листопада 2019 року по 31 травня 2020 року становить 7 137,70 гривень.

При наданні розрахунку заборгованості, позивач посилається на Постанову Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 та проводить розрахунок за кожний день прострочення сплати аліментів.

Між тим, постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц визнано, що у постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року, на яку посилається позивач при обчисленні розрахунку неустойки (пені), помилково наведено формулу, за якою неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, тому й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, вирішуючи вказаний спір, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про його невідповідність Закону та правовій позиції Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц та враховуючи, що заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток, суд проводить свій розрахунок за формулою:

р=(А1 х Q1 х 1 %)+(A2 х Q2 х 1 %)+………(An х Qn х l %), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Розрахунок:

- пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2019 року 3 894,00 (заборгованість зі сплати аліментів) х 183 (кількість днів прострочення) х 1% = 7 126,02 грн.;

- пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2020 року 3 894,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 152 (кількість днів прострочення) х 1% = 5 918,88 грн.;

- пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2020 року 3 894,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 121 (кількість днів прострочення) х 1% = 4 711,74 грн.;

- пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2020 року 3 894,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 92 (кількість днів прострочення) х 1% = 3 582,48 грн.;

- пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2020 року 3 894,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 61 (кількість днів прострочення) х 1% = 2 375,34 грн.;

- пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2020 року 3 894,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 31 (кількість днів прострочення) х 1% = 1 207,14 грн..

При цьому, загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину становить 24 921,60 гривень.

Однак, відповідно до статті 196 СК України передбачено, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна становити не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки сума заборгованості по аліментам складає 23 753,40 гривень, а розрахована пеня перевищує розмір заборгованості, то з урахуванням вимог статті 196 СК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несплату аліментів в розмірі 100 % заборгованості, що складає суму 23 753,40 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що відповідач винний у виникненні даної заборгованості по аліментах, оскільки доказів на спростування своїх дій по несплаті аліментів суду не надав, заборгованість утворилася з незазначених ним причин та не пов`язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо.

Враховуючи те, що позивач просить стягнути пеню, нараховану на заборгованість за прострочення сплати аліментів за період з 28 листопада 2019 року по травень 2020 року, яка на час звернення до суду з даним позовом існувала, та те, що боржник був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок їх сплати, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав, а тому, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, але не у заявленому позивачем розмірі. .

Положеннями ст. 196 СК України встановлено граничний розмір пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Відповідачем не надано доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 181/1498/19 від 20 грудня 2019 року, за період з грудня 2019 року по 31 травня 2020 року становить 24 921,60 гривень, однак враховуючи положення ст. 196 СК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 23 753,40 гривень, що не перевищує 100 % суми заборгованості по аліментах.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.180, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 12, 18, 141, 187, 263, 274, 278-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за кожен день прострочення від суми несплачених аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 23 753,40 (двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят три гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 серпня 2020 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова