Справа № 712/2386/20
Провадження №2/712/1311/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Ліпатовій Н.Г.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.03.2020 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за сплачені житлово-комунальні послуги в сумі 1595,13 грн. В подальшому, 23.03.2020 позивач скерував до суду заяву про збільшення позовних вимог, та просив стягнути з відповідачів грошові кошти за здійснення оплати комунальних послуг за січень-лютий 2020 року в сумі 732,57 грн. Таким чином, в загальному розмірі просить стягнути 2327,70 грн. та поштові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.04.2019 року він отримав у спадок Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 . Іншим власником Ѕ частини вказаної квартири є ОСОБА_2 . Власником особових рахунків на сплату комунальних послуг є ОСОБА_3 , який з 25.11.2009 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 . Вказав, що у квартирі проживає три особи, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - малолітній син позивача, та ОСОБА_2 як зареєстрована особа. Зазначив, що починаючи з травня 2019 року ОСОБА_2 припинила оплату комунальних послуг. На його пропозиції щодо вирішення вказаного питання відповіді не отримав. Сплачена ним сума за комунальні послуги з врахуванням оплати за січень-лютий 2020 року складає 4165,99 грн. Крім того, 16.10.2019 в квартирі АДРЕСА_1 виникла необхідність проведення планової повірки лічильників, яка є платною, а тому ним сплачено 489,42 грн. З огляду на те, що Відповідачі ухиляються від утримання належної їм частини у спільному майні, зокрема у сплаті платежів за комунальні послуги, а весь тягар утримання даного майна несе лише Позивач, останній звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2020 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У передбачений законодавством термін 30.06.2020 відповідач ОСОБА_2 скерувала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , однак з 01.11.2018 за вказаною адресою не проживає. Разом з тим, вона продовжувала сплачувати за комунальні послуги. Так, відповідно до дубліката касового чека АТ КБ «Приватбанк» від 16.05.2019 нею сплачено за послуги теплопостачання ПАТ «Черкаське хімволокно» 993,23 грн. Крім того, в липні 2019 року було сплачено за гаряче водопостачання 5,00 грн.; УП «Нова Якість Дільниця 30» - 50,00 грн.; за послуги КП «Черкасиводоканал» - 24,21 грн.; за послуги КП «Черкасиводоканал» (водовідведення) - 10,00 грн.; за послуги КП «Черкаська служба чистоти» - 25,00 грн. Щодо стягнення коштів за проведення планової повірки лічильника зазначила, що відповідно до норм чинного законодавства обов`язок щодо проведення планової повірки лічильника води покладається на суб`єкта господарювання, який надає послуги водопостачання, а тому відсутні підстави для стягнення коштів у сумі 489,42 грн. Щодо заявлення позовних вимог до відповідача 2 зазначила, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в с. Хрещатик Черкаського району Черкаської області. Крім того, відповідач 2 не є власником частини квартири АДРЕСА_1 та навіть не зареєстрований за вказаною адресою Тому посилання позивача на оформлені на ім`я відповідача 2 особових рахунків не є підставою для стягнення з останнього коштів за комунальні послуги, фактично спожиті позивачем. Щодо наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг вказала, що деякі квитанції стосуються іншої квартири, а тому врахування даних доказів як підтвердження заявлених вимог є безпідставним. Також відмітила, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Позивач 06.07.2020 скерував до суду заперечення на відзив. Зазначив, що на протязі червня 2019 - березня 2020 року він неодноразово намагався врегулювати вказане питання з відповідачами, але відповіді на листи, направлені через ПАТ «Укрпошта» та за допомогою системи Viber, не отримав. Щодо надання доказів відповідачем 1, а саме акту опитування сусідів від 01.08.2019 щодо зміни фактичного місця реєстрації АДРЕСА_4 , вказав, що складений акт має юридичну силу в частині припинення нарахувань комунальних платежів за адресою АДРЕСА_3 в разі надання його та затвердження комунальними службами міста Черкаси. Однак відповідач 1 відповідні акти до комунальних служб міста Черкаси не надала та щомісячно рахунки на відповідача 1 продовжують нараховуватись. Щодо оплати відповідачем 1 рахунків за липень 2019 також вбачається намагання ввести суд в оману, так як оплата за гарячу воду здійснена у розмірі 5грн., оплата послуг УК «Нова Якість Дільниця 30» - у розмірі 50 грн., хоча 50 % складають 118,48 грн. Щодо проведення планової повірки лічильника за адресою АДРЕСА_3 пояснив, що вказані умови повірки були прописані в договорі, який було підписано у вересні 2015 року відповідачем 2, що підтверджено актом 4266 від 28.10.2019 здачі-приймання робіт щодо платності надання послуг.

24.07.2020 відповідач 1 скерувала до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог. Зазначила, що дана заява подана в порушення строків, передбачених ст. 49 ЦПК України. Крім того відмітила, що заява не підлягає до задоволення, так як комунальними послугами користується лише позивач. Вказала, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , однак з 01.11.2018 за вказаною адресою не проживає. Вже більше року в квартирі проживає позивач зі своїм сином, які зайняли повністю вся квартиру. Тому плата за комунальні послуги має здійснюватись безпосередньо позивачем, як отримувачем послуг. Щодо Рахунку-повідомлення КП «Черкаська служба чистоти» зазначила, що з 01.02.2020 нарахування плати за послуги з поводження з побутовими відходами (вивезення, знешкодження та захоронення), згідно заяви ОСОБА_2 , та власника квартири АДРЕСА_5 були перенесені з особового рахунку, що за адресою: АДРЕСА_3 на особовий рахунок за фактичною адресою місця проживання ОСОБА_2 , а саме АДРЕСА_4 , що підтверджується Листом від 21.07.2020 року. Крім того, у квитанції від 13.03.2020 на суму 26,40 грн. не вказано, за яку квартиру здійснена оплата, а також не вказано особового рахунку; у квитанції від 11.03.2020 на суму 106,58 грн. не вказано, за яку квартиру здійснена оплата, а також не вказано особового рахунку. Щодо інших квитанцій вказала, що вона водою (холодною та гарячою), газом, теплом тощо не користується, а відтак не зобов`язана платити.

Позивач 04.08.2020 скерував до суду відповідь на відзив на заяву про збільшення позовних вимог. Вказав, що ним подана заява про збільшення позовних вимог 23.03.2020 а провадження по справі відкрито 22.05.2020, тобто ним не порушено ч. 2 ст. 49 ЦПК України, а саме терміни подання заяви щодо збільшення або зменшення позовних вимог. Відмітив, що сплата рахунків за використані комунальні послуги здійснюються за особовими рахунками платника, а не за прізвищем, адресою проживання платника чи будь-якою іншою інформацією. Вказані рахунки у квитанціях, які подані ним та іншим співвласником співпадають, а саме 74111195 та 00064824. Жодних підтверджуючих даних щодо подання відповідних актів опитування сусідів від 24.07.2019 та акту без дати з печаткою ТОВ «Компанія з утримання житлових та не житлових будинків «Нова Митниця» до всіх комунальних служб міста Черкаси відсутня. Вказана інформація підтверджується довідкою від 21.07.2020 КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради про те, що перенос нарахувань з особового рахунку квартири за адресою АДРЕСА_3 на особовий рахунок за фактичним місцем проживання ОСОБА_2 здійснено з 01.02.2020 року, а не будь-якого іншого періоду. Інформація вказана у квитанції до прибуткового касового ордеру № 444 від 24.02.2020 про зарахування суми 73,00 грн. на о/р 74111195 за адресою: АДРЕСА_3 також не відповідає дійсності, так як вказані кошти так і не були зараховані на особовий рахунок НОМЕР_1 ні в березні 2020 року, ні в квітні 2020 року, тобто вказана квитанція є підробленою. Відмітив, що сплата рахунків за опалення та обслуговування прибудинкової території є обов`язковими та не залежать від проживання власника в квартирі чи не проживання, так як нараховуються на відповідну кількість квадратних метрів, які знаходяться у власності особи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в судовому засіданні 20.07.2020 позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити з підстав, викладених у відзивах.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом установлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.04.2019 року, видане державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., ОСОБА_1 отримав у спадок Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Іншим власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.07.2019.

Власником особових рахунків є ОСОБА_3 , який відповідно до довідки Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 1173 від 12.08.2019 з 25.11.2009 року зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 з квітня 2019 року проживають за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Актом опитування сусідів № 130 від 24.04.2019.

Позивач в судовому засідання зазначив, що з травня 2019 року ОСОБА_2 припинила оплату комунальних послуг. Тому він змушений оплачувати самостійно комунальні платежі та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які нараховувались на цілу частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунків за надані комунальні послуги, нараховані на квартиру АДРЕСА_1 , Позивачем було сплачено комунальні платежі, що в загальному розмірі становить - 4165,99 грн.

Крім того, відповідно до Акта здачі-приймання робіт (надання послуг) № 4266 від 16.10.2019, за адресою АДРЕСА_3 проведена повірка лічильника води на суду 469,42 грн., 20,00 грн. - касове обслуговування, а всього на загальну суму 489,42 грн. Тому 50% вказаної суми позивач також просить стягнути з відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Це, зокрема, витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.

Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , і відповідно до закону зобов`язані оплачувати витрати на збереження цього спільного майна.

Разом з тим, ОСОБА_3 не є співвласником квартири АДРЕСА_1 , крім того зареєстрований та проживає за іншою адресою, а тому не зобов`язаний нести витрати по утриманню даної квартири.

Оскільки, Відповідачка ОСОБА_2 не виконала свої зобов`язання щодо сплати за житлово-комунальні послуги, чим порушила права та інтереси Позивача, який вимушено поніс збитки, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території замість Відповідачки, а тому в силу положень статті 544 ЦК України має право на зворотну вимогу.

Разом з тим, з наданих відповідачкою ОСОБА_2 квитанцій вбачається, що вона частково сплачувала за надані комунальні послуги, що в загальні сумі складає 114,21 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення грошових коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги з відповідачки ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню в сумі 2213,49 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач від сплати судового збору при подачі позову звільнений відповідно до п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (інвалід ІІ групи, копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 19.01.2018).

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 Закону «Про судовий збір» судовий збір за вимогами майнового характеру підлягає оплаті в розмірі - 1 % ціни позову, але не менше в 2020 році 840,80 грн. та не більше 10510,00 грн.

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом 12.03.2020 року. Тому розмір судового збору має бути визначений на день подачі позовної заяви до суду.

Отже, до стягнення із відповідачки ОСОБА_2 на користь держави підлягає судовий збір в сумі 840,80 грн.

Щодо витрат позивача на поштові відправлення, то суд вважає, що вказані витрати не належать до судових витрат, оскільки відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи вищевказані положення законодавства, суд приходить до висновку, що заява про відшкодування поштових витрат не підлягає до задоволення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.ст. 15, ст. 322, 360 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 79, 81, 141, 259, 263 суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , грошові кошти за здійснення оплати комунальних послуг в розмірі 2213,49 грн.(дві тисячі двісті тринадцять гривень 49 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь Держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11.08.2020.

Головуючий Т.Є.Троян