Справа № 473/4930/19
РІШЕННЯ

іменем України

"30" січня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Висоцької Г.А. при секретарі судового засідання - Радєвої Н.В.

за участю: представників позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу № 473/4930/19 за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року позивач - Миколаївський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 6803 грн. 31 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що Вознесенський міськрайонний центр зайнятості надав відповідачу ОСОБА_2 , яка повідомила, що є незайнятою особою, статус безробітного з 12.02.2019 року та призначив допомогу по безробіттю.

Посилаючись на те, що відповідач в період перебування на обліку умисно не повідомила, що є занятою особою (працювала на умовах цивільно-правового договору ФОП ОСОБА_3 ) з 05.02.2019 року по 08.02.2019 року, позивач просив позов задовольнити.

Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала факт працевлаштування в ФОП ОСОБА_3 в період з 05.02.2019 року по 08.02.2019 року, посилаючись на інформацію в її трудовій книжці, та ту обставину, що з наказами про прийняття на звільнення на роботу не ознайомлювалась та не підписувала їх. Просила відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши думку представників позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи в порядку ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 12.02.2019 року звернулась у Вознесенський міськрайонний центр зайнятості і була там зареєстрована, як безробітня і перебувала у такому статусі з 12.02.2019 року до 25.06.2019 року.

Така реєстрація була припинена з 26.06.2019 року у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання статусу безробітного.

Відповідач ОСОБА_2 отримала допомогу по безробіттю в сум 6803 грн. 31 коп. за період з 12.02.2019 року по 25.06.2019 року, що підтверджується розрахунком позивача за вказаний період.

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13 лютого 2009 року, Постанова правління Пенсійного Фонду України 13 лютого 2009 №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

У разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк, стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

На підставі виявленого факту проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та складений відповідний акт від 26.06.2019 року за № 102, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", відповідач ОСОБА_2 розписалась в акті, при цьому зазначила, що не працювала у зазначений період в ФОП ОСОБА_3 .

Із копії наказу № 04-к від 04.02.2019 року про прийняття на роботу зазначається, що ОСОБА_2 працювала за цим наказом в ФОП ОСОБА_3 на посаді касира торгівельного залу з 05.02.2019 року та наказом від 07.02.2019року № 05-к 08.02.2019 року була звільнена, тобто ОСОБА_2 була зайнятою особою.

Розслідуванням підтверджено, що в період перебування на обліку в Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського ОЦЗ працювала в ФОП ОСОБА_3 , тобто відносилась до зайнятого населення і не мала права на матеріальне забезпечення.

12.08.2019 року Вознесенською міськрайонною філією Миколаївського ОЦЗ відповідачу був направлений претезійний лист з пропозицією добровільного повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у сумі 6803 грн.31 коп. (а.с.17).

Заперечення відповідача факту працевлаштування касиром в ФОП ОСОБА_3 в період з 05.02.2019 року по 08.02.2019 року, зважаючи на відсутність відповідних відомостей в її трудовій книжці, суд сприймає критично з урахуванням тієї обставини, що на момент проведення розслідування зазначеного страхового випадку відповідач визнала і погодилась на утримання частини допомоги по безробіттю- 434 грн. 67 коп. за власною заявою від 30.07.2019 року в рахунок відшкодування безпідставно сплаченої допомоги по безробіттю.

Відповідно до положень ст.4 Закону України "Про зайнятість населення", до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Правове обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що відповідно до частини 2 та 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", передбачено наступне: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що оскільки на час здійснення виплат по безробіттю ОСОБА_2 відносилась до категорії зайнятого населення, в добровільному порядку відмовляється повернути безпідставно отримані кошти, тому позовні вимоги Миколаївського обласного центру зайнятості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України у разі задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-5, 11-13, 76-83, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

позовні вимоги Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Миколаївського обласного центру зайнятості безпідставно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 6803 (шість тисяч вісімсот три) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Миколаївського обласного центру зайнятості судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Миколаївський обласний центр зайнятості, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 68, , р/р UA НОМЕР_1 в ДКС України м. Київ, МФО 820172.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 31.01.2020 року.

Суддя Висоцька Г.А.