Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2020 р. Справа № 608/1443/19

Номер провадження2/608/86/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

за участю секретаря Маришевої Г.М.,

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 червня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №26. В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. З відповідачем не підтримують подружніх відносин, разом не проживають два місяці, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникали між ними. Просить розірвати шлюб з ОСОБА_3 , після розірвання її залишити прізвище ОСОБА_7 , дітей залишити проживати з матір`ю.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву, вважає, що вона є необґрунтованою, безпідставною, причини розлучення - надумані, а тому позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення судом, з огляду на наступне. Позивачем у позовній заяві не наведено жодних мотивів розірвання шлюбу, а ті, які наведені не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Позивачка у позові зазначила, що відповідач не бажає жити з нею і дітьми, однак це не відповідає дійсності, навпаки: відповідач любить свою дружину і дітей, бажає з ними жити однією щасливою сім`єю, їх шлюб можна і треба зберегти. Відповідач не зловживає спиртними напоями, не веде аморального способу життя, не вчиняє будь-яких незаконних дій по відношенню до своєї дружини чи дітей, бере активну участь у піклуванні та вихованні спільних малолітніх дітей, а також має міцний емоційний зв`язок із ними. Також суд має враховувати інтереси спільних малолітніх дітей позивача та відповідача, які потребують виховання та матеріального утримання, відповідного сімейного піклування обох батьків, як позивача, так і відповідача, що має істотне значення саме для збереження їхньої сім`ї.

У відповіді на відзив відповідача на позов про розірвання шлюбу позивачка ОСОБА_1 вказала, що у відзиві на позов представник відповідача сам собі протирічить, коли вказує, що позивачем не наведено жодних мотивів розірвання шлюбу, а ті які наведені, не відповідають дійсності, тобто відповідач визнає, що мотиви розірвання шлюбу наведені, однак на його суб`єктивну думку не відповідають дійсності та не підтверджені належними та допустимими доказами. Насправді скандали у їхній сім`ї тривають останні два роки. Вона з відповідачем проживали у м. Києві на орендованій квартирі. Вона не працювала, бо доглядала за маленькими дітьми. Відповідач, маючи вищу медичну освіту, офіційно не працевлаштувався,а неофіційно і працює в компанії «Nuga Best», що займається продажем масажного обладнання. Відповідач займається «піаром» продукції, по суті їздить по всій країні, а також закордон, де читає лекції.Вдома він буває на вихідних, в тому випадку, якщо не їде в довготривалі поїздки за кордон. Крім того, їй відомо, що відповідач її зраджує, живе з іншою жінкою. Коли траплялося, що відповідач затримувався вдома на кілька днів, він влаштовував скандали, дорікав, що вона не працює, всі гроші заробляє він, всіляко принижував її. З травня 2019 року по даний час вона проживає в м. Чорткові, має житло, влаштувалася на роботу, син пішов в школу. Без відповідача її життя влаштувалося, стало спокійним та розміреним, діти приживають у спокійній обстановці,без скандалів та сварок. Вона має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, тому просить суд задовольнити її позов та розірвати шлюб. Це відповідає її інтересам та інтересам їхніх дітей.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 01 листопада 2019 року надано сторонам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у справі про розірвання шлюбу строк для примирення терміном 2 (два) місяці, а саме до 01 січня 2020 року. Зупинено провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 03 січня 2020 року поновлено провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, наполягає на розірванні шлюбу. Суду пояснила, що причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, які виникали між ними, в неї була підозра на подружню зраду. ОСОБА_3 не надавав їй достатньо коштів для проживання. В них були розбіжності щодо релігійних переконань. Оголосив в церкві при всіх, що вона не доглядає дітей. Неодноразово лікувався в психоневрологічній лікарні. Просив змінити підставу позову. З весни 2019 року вони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують. До розірвання шлюбу привели хвороба, релігійні розбіжності, подружня невірність. Сам хвалився відповідач, що був в готелі з жіночкою, яка була його перша любов. Відносини в ліжку до неї помінялись, що і стало підставою припускати те, що відповідач проявив подружню невірність. Також вказала, що причиною розірвання шлюбу є часті від`їзди відповідача. Крім того, відповідач чинить на неї психолологічний тиск, що вона повинна повернутись до нього. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_2 вважає, що є підстави для задоволення позову, оскільки сім`я розпалась, а ті листи, які шле відповідач її довірительці, - це є тиск на неї і залякування її та дітей.

Відповідач ОСОБА_3 не погоджується на розірвання шлюбу. Суду пояснив, що з самого початку батьки дружини були проти їх одруження. Вона втекла від них. Вони протестанти і на них чинився тиск. Вони сім`єю проживали в Києві, часто їздив в відрядження. Фінансово забезпечував сім`ю, не було житла. Вони складали гроші, але він захворів і лікувався в м. Тернополі. Він був в критичному стані. Дружина приїхала з батьком. Він його нервував. Вона з батьком забрала всі гроші, які були в них в Києві. Він не зраджував її. Займався дітьми, намагався урізноманітнити їх стосунки. Батьки її почали втручатися, що спонукало дружину подати позов про розірвання шлюбу. Стверджує, що подружньої зради він не вчиняв. Виходячи з його релігійний переконань, то така причина яку вказала позивачка в відповіді на відзив, як подружня зрада недопустима і їхній пастор це не прийме. Вони могли спокійно з позивачкою поговорити, і він би зрозумів і погодився б на розірвання шлюбу.

Представник відповідача ОСОБА_4 вважає, що сім`ю слід зберегти, відмовивши в позові. Відповідач дбає про сім`ю, матеріально забезпечує.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що є пастором церкви Христа «Боже слово». Знайомий зі сторонами з 2014 року, вони є прихожанами церкви,знає їх як хорошу сім`ю. Позивачка залишила чоловіка, хоча наприкінці травня 2019 року вони разом відпочивали. Між ними були конфлікти, але це інформація, він не може це підтвердити.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, його представника, свідка, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_9 уклали шлюб 12 червня 2009 року, який зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №26, про що свідчить свідоцтво про шлюб.

В шлюбі народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю. У свідоцтвах про народження дітей сторони зазначені їх батьками.

Згідно довідки №47 від 24.09.2019 року, виданої Чортківським державним медичним коледжом Несвадьбі ОСОБА_10 про те, що вона дійсно працює в Чортківському державному медичному коледжі на посаді викладача клінічніх дисциплін з 29.08.2019 рок (наказ №171 від 28.08.2019 року) по даний час з середньомісячною заробітною платою 5760 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

До матеріалів справи долучений лист від 19 вересня 2019 року, отриманий на електронну пошту від відповідача ОСОБА_3 , в якому останній повідомляє, що не зможе бути на найближчих засіданнях суду до нового року. Він не зможе надати довідку про лікування за кордоном, як і направлення. Як тільки буде довідка - він її вишле. А поки що він не може їздити так далеко. В нього проблема з ногами. Він написав своє бачення вказаних ОСОБА_11 причин. Коли зможе нормально ходити хоче приїхати на суд і висловитись особисто. Повідомив, що ОСОБА_11 на контакт не йде.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1 , 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як зазначається, в ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Стаття 155 Сімейного кодексу України передбачає, що здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Стаття 157 Сімейного кодексу Українирегулює порядок вирішення батьками питань щодо виховання дитини, які повинні вирішуватися спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви N N 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя". Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: "що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні".

В ході судового розгляду встановлено, що за час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, між сторонами часто виникали сварки та суперечки. Сторони проживають окремо з червня 2019 року, подружніх відносин не підтримують з травня 2019 року, спільного господарства не ведуть. Однією з причин розірвання шлюбу, як стверджує позивачка, є подружня зрада чоловіка. Також його від`їзди, довготривалі відрядження, відсутність нормального матеріального забезпечення з його боку привели до розпаду сім`ї. Сторонам надавався термін на примирення, проте позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися не бажає. Сторони втратили почуття любові та довіри один до одного.

Як зазначалося вище, шлюб як союз передбачає вільну згоду жінки та чоловіка, де кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В позивачки ОСОБА_1 відсутнє волевиявлення на збереження її сім`ї.

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 працевлаштувалася, має постійне місце роботи, а відповідачем ОСОБА_3 не представлено доказів про його місце роботи та заробіток , суд вважає за доцільне залишити дітей проживати з матір`ю.

Під час укладення шлюбу позивачка ОСОБА_1 не змінювала дошлюбного прізвища, залишала дівоче прізвище ОСОБА_7 , тому суд не вирішує питання щодо прізвища позивачки.

Сторонами не ставилось питання щодо судових витрат, тому суд покладає на них в понесених межах.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтуєтьсяна вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 112, 150,151, 155, 157 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 12 червня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №26, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Кам`яне Рокитнянського району Рівненської області, та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м. Чортків Тернопільської області.

Дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Судові витрати покласти на сторін в межах ними понесених.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили "___" ________________ 2020р.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи №608/1443/19.

Суддя: Л. Й. Квятковська