Провадження №2-о/447/17/20
Справа №447/3001/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

28.01.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Бачуна О.І.

при секретарі Тремба І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи Сулимівська сільська рада Яготинського району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сулимівка Яготинського району Київської області, на даний час проживає у АДРЕСА_1 . Зазначила , що в роки війни та післявоєнний період відносно євреїв були переслідування, певні обмеження їх прав, внаслідок чого вони не афішували своє походження. У зв`язку з даними обставинами були знищені документи, які посвідчували особу його бабці В подальшому при відновленні документів, в тому числі і видачі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.10.1969 в графі національність було неправильно вказано , що його бабуся ОСОБА_3 є українка,однак ця обставина не відповідає дійсності, оскільки остання все життя дотримувались єврейських традицій, звичаїв та обрядів.

Оскільки в бланках свідоцтв про народження, які затверджені нормами діючого законодавства не передбачено такої графи як «походження» або «національність», просить встановити юридичні факти , що його бабуся за національністю « єврейка».

На даний час заявник прагне зберегти та відновити своє походження відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту єврейського походження заявнику необхідно для реалізації особистих прав та отримання можливості користування окремими пільгами та гарантіями.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.05.1999 року батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження батька заявниці ОСОБА_2 його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно письмової заяви свідка ОСОБА_7 , підтверджується факт походження бабусі заявника з єврейської родини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Стаття 15 Закону України «Про національні меншини» передбачає, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об`єднання мають право в установленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв`язки з особами своєї національності та їх громадськими об`єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій.

Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Зі змісту вказаних статей, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, в судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява підставна та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 259, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити юридичний факт ,а саме те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є за національністю «єврейка»

Зобов"язати Сулимівську сільську раду Яготинського району Київської області внести зміни в актовий запис від 28.05.1999 р. за № 06 , свідоцтво про народження № НОМЕР_3 серії ІІ- НОМЕР_4 від 28 травня 1999 року складений щодо ОСОБА_1 , де у графі національність батька : ОСОБА_2 з «українець» змінити на « ОСОБА_8 ».

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Суддя Бачун О. І.