ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1075/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-24/97 Категорія: на ухвалу Позарецька С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

особа, що подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року у складі судді Позарецької С.М.,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зняття заходів забезпечення позову.

Вказувала, що 1 лютого 1995 року вона з чоловіком ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно рішення суду від 18 жовтня 2011 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

28 листопада 2018 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_3 оголошений померлим.

При оформленні спадщини з`ясувалося, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 1995 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину.

В подальшому, було з`ясовано, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справи за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах недієздатної ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі - продажу квартири недійсними і рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 8 травня 1997 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Після відмови в задоволенні позовних вимог арешт на квартиру АДРЕСА_1 не був знятий і у зв`язку з цим ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Просила скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 5012718.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 24 травня 2007 року за № 5012718 про арешт квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття заходів забезпечення позову, відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заява ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою. Жодними належними, допустимими та переконливими доказами не доведено факту винесення саме 14 березня 1995 року ухвали Придніпровським районним судом м. Черкаси про забезпечення позову. Також суд вказав, що вирішення такого питання можливо лише в межах конкретно розглянутої судом справи, а не абстрактної.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ухвала суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, просила її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву про зняття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції не надав належної оцінки інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в якому підставою обтяження на квартиру АДРЕСА_1 є ухвала б /н , 14 березня 1995 року нарсуд, Придніпровський район. Тобто у вказаному реєстрі є вся інформація про обтяжувача та дата прийняття ухвали якою було накладено зазначене обтяження.

Також, судом не надана належна оцінка листу в.о. голови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2020 року з якого вбачається, що ухвала на підставі якої накладався арешт на квартиру в архіві суду відсутня у зв`язку зі збігом терміну зберігання.

Суд відмовляючи в задоволенні заяви про зняття заходів забезпечення позову, посилався на відповідь завідувача Першої черкаської державної нотаріальної контори від 14 лютого 2020 року за № 174/01-16 з якої суд помилково вбачає, що відповідний запис № 5012718 у Єдиному державному реєстрі був здійснений нотаріусом вказаної нотаріальної контори 24 травня 2007 року, а не до 2000 року і тому не приймає вказану довідку нотаріуса як доказ.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 1 лютого 1995 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 . Даний договір був посвідчений старшим державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Фіщук В.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 2-676 (а.с. 26).

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 2-24/97 за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах недієздатної ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі - продажу квартири недійсними, що підтверджується листом 16/28/20-Вих від 27 лютого 2020 року (а.с.12).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 8 травня 1997 року в задоволенні позову прокурора м. Черкаси в інтересах недієздатної ОСОБА_4 відмовлено (а.с.14-21).

Ухвалою Черкаського обласного суду від 2 червня 1997 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 8 травня 1997 року залишено без змін (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) 1 липня 1992 року уклали шлюб.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2018 року ОСОБА_3 оголошено померлим (а.с.23-24).

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 18 січня 2019 року була відкрита спадкова справа № 63624309 за спадкодавцем - ОСОБА_3 (а.с.27).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав КП «ЧООБТІ» від 20 грудня 2011 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності - рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 18 жовтня 2011 року (а.с.25).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №183957554 від 08 жовтня 2019 року, вбачається, що наявний запис обтяження за реєстраційним номером 5012718, який зареєстрований 24 травня 2007 року реєстратором Першою черкаською державною нотаріальною конторою на підставі: «ухвала, б/н, 14.03.1995, Нарсуд, Придніпровський район» на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.30).

Відповідно до листа В .о. голови суду Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2020 року № 1.6/28/20-вих вбачається, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходилась цивільна справа №2-24/97 за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах недієздатної ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними. Дана справа була знищена за терміном зберігання. Оригінал рішення від 08 травня 1997 року та ухвала Черкаського обласного суду від 11 червня 1997 року по цивільній справі №2-24/97 зберігаються в архіві суду. Крім того, повідомлено, що ухвала про накладення обтяження на квартиру АДРЕСА_1 від 14 березня 1995 року, по вищевказаній справі, в архіві суду відсутня. Також зазначено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа №2-373/95 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання втрати права на житлову площу. За рішенням суду по даній справі позов залишено без розгляду, про що свідчить ухвала від 25 грудня 1995 року (а.с.12).

Відповідно до листа КП «ЧООБТІ» від 15 січня 2020 року № 23, ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 1995 року про накладення обтяження на квартиру АДРЕСА_1 відсутня (а.с.11).

Відповідно до листа завідувача Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. від 14 лютого 2020 року №174/01-16 переписка по накладенню і зняттю заборон та арештів на жилі будинки і квартири по 2000 рік (включно) знищена, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим нотаріальна контора позбавлена можливості надати копію ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 1995 року, на підставі якої зареєстровано арешт на квартиру.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про зняття заходів забезпечення позову вказувала, що вона є власником 1/2 частини квартири на яку було накладено арешт, а інша частина квартири (1/2) належить її чоловіку ОСОБА_3 , який за рішенням суду оголошений померлим, а тому для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно зняти арешт на спадкове майно, яке було накладено на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 1995 року.

Звертаючись із заявою ОСОБА_1 посилалася на ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Учасники справи - це суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які наділені юридичною заінтересованістю, що визначає їх правовий статус при розгляді й вирішенні цивільної справи. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ст. 42 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи ухвала на підставі якої накладався арешт на квартиру була прийнята у цивільній справі № 2-24/97 за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах недієздатної ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними.

Тобто, ОСОБА_1 не була учасником справи № 2-24/97.

Як вбачається з листа в.о. голови суду Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2020 року № 1.6/28/20-вих цивільна справа №2-24/97 була знищена за терміном зберігання. Оригінал рішення від 08 травня 1997 року та ухвала Черкаського обласного суду від 11 червня 1997 року по цивільній справі №2-24/97 зберігаються в архіві суду. Крім того, повідомлено, що ухвала про накладення обтяження на квартиру АДРЕСА_1 від 14 березня 1995 року, по вищевказаній справі, в архіві суду відсутня.

З копії рішення суду від 08 травня 1997 року, прийнятого за результатами розгляду вищевказаної цивільної справи вбачається, що питання щодо зняття заходів забезпечення позову не розглядалося.

Тобто, станом на 8 жовтня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, міститься запис про обтяження, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером 5012718 від 24 травня 2007 року, вчинений реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 1995 року (а.с.30).

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що звертаючись із заявою про зняття заходів забезпечення позову в порядку статті 158 ЦПК України, ОСОБА_1 обрано неефективний спосіб захисту, який не приведе до поновлення речового права на майно.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на це та встановлені обставини, колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту для заявниці, у даному випадку, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частину квартири, що належала ОСОБА_3 та зняття з неї арешту.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення: є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року підлягає до зміни з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року у даній справі змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 5 серпня 2020 року.

Судді : Н. І. Гончар

Ю. В. Сіренко

Т. Л. Фетісова