Справа № 203/3506/19
Провадження № 2/201/992/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 січня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Кисельової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 Амра про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2019р. (згідно штампу на конверті) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 2-4).

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікян М.О. від 23.10.2019р. справа передана за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 50).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 22.11.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с. 53).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.12.2017р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір страхування наземного транспорту № 1295/17-Т/Дп/04, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_3 будьяке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mercedes», державний номер НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

24.11.2018р. у м. Дніпрі на проспекті Гагаріна, 18, сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля «Honda», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу.

ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховою компанією складний страховий акт, здійснений розрахунку суми страхового відшкодування і виплачене страхове відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 255 614,60 грн.

Позивач, посилаючись на норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» просив суд стягнути з ОСОБА_2 у порядку зворотної вимоги витрати на сплату страхового відшкодування в сумі 255 614,60 грн. та компенсувати витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача Троценко З.О. (діє на підставі довіреності від 28.05.2019р. а.с. 68) в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 67).

Відповідач в судові засідання, призначені на 17.12.2019р. і на 22.01.2020р. повторно не з`явивсь, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлена належним чином за адресою вказаною позивачем у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно з відповіддю ВОМІ ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 А. зареєстрованим не значиться (а.с. 46), у зв`язку з чим, на сайті судової влади було розміщено оголошення про виклик відповідача у судове засідання призначене на 22.01.2020р. (а.с. 60). З огляду на приписи ч. 9 ст. 130 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Як встановлено судом, 14.12.2017р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 укладено договір страхування наземного транспорту № 1295/17-Т/Дп/04, предметом якого є страхування автомобіля «Mercedes», 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_3 будьяке пошкодження або знищення указаного автомобіля, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Як видно з матеріалів справи, 24.11.2018р. сталася ДТП, за обставинами якої ОСОБА_4 24.11.2018р. о 18 год. 53 хв. керуючи транспортним засобом «Хонда», державний номер НОМЕР_3 952 SH, рухався в районі електроопори № 137 по пр. Гагаріна в м. Дніпрі, де, перед поворотом ліворуч на вул. Глобинська не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_3 , яка рухалася в попутному напрямку. Своїми діями Балах Амр порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобом.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018р. по справі № 201/13234/18, яка набрала законної сили 02.01.2019р., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу (а.с. 18).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою і не підлягає доведенню.

На замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» судовим експертом Мазурек ОСОБА_6 .А. виконаний висновок № ZU291118 про оцінку пошкодженого транспортного засобу від 05.12.2018р., яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 286 325,41 грн. (а.с. 24-37).

04.12.2018р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» складений страховий акт, відповідно до якого прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 255 614,60 грн. (а.с. 16).

У зв`язку з чим відповідно до умов договору страхування ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes»в сумі 255 614,60 грн., що підтверджено платіжним дорученням від 12.12.2018р. (а.с. 15).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» визначено, що страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Згідно зі ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Предметом позову є вимога про відшкодування страхової виплати у розмірі 255 614, 60 грн.

Учасники справи мають декілька зобов`язань, зокрема: 1) договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування; 2) деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП.

На виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 255 614,60 грн. Відповідальною особою за відшкодування завданих збитків є відповідач ОСОБА_4 , тому позивач, враховуючи те, що вина останнього у настанні ДТП встановлена, з метою захисту порушеного права звернувся лише до нього з цим позовом.

Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України).

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таке ж положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 26 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3 834,22 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 979, 980, 993 ЦК України, ст.ст. 1. 5, 10, 27 Закону України «Про страхування», Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 255 614,60 грн. (двісті п`ятдесят п`ять тисяч шістсот чотирнадцять грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 834,22 грн.

Рішення суду відповідно до положень ст. 289 ЦПК України набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова