Справа № 351/2689/19
Номер провадження №2/351/207/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прутівської сільської ради про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд із позовом до Прутівської сільської ради про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 . Останній на підставі державного акту на право власності на землю IV-ІФ №010550, виданого 01.03.2001 р. належала земельна ділянк площею 1,03 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради. Внаслідок смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступила її дочка ОСОБА_3 . Після смерті матері позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . спадкоємцем за заповітом став позивач.

Однак, через відсутність оригінала правовстановлюючого документа- Державного акта на спадкове майно, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, постановою державного нотаріуса було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Прутівської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть слідує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ІФ №010550, належала земельна ділянка площею 1,03 га.. Земельна ділянка розташована на території Прутівської сільської ради.

З довідки від 26.02.2019 р. №146, виданої Прутівською сільською радою, вбачається, що за померлою ОСОБА_2 , 1919 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . №26 від 19.11.1999 р., зареєстровано земельний пай ділянка № НОМЕР_1 площею 1.03 га, який знаходиться на території Прутівської сільської ради. На день смерті ОСОБА_2 , 1919 р.н. в господарстві в с. Прутівка не було зареєстровано нікого. Після смерті ОСОБА_2 , 1919 р.н. в управління спадковим майном вступила її дочка ОСОБА_3 , 1935 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 /з 36 від 29.11.2016. Після її смерті в управління спадковим майном вступив її син ОСОБА_1 , 1956 р.н. Заповіт від імені ОСОБА_2 , 1919 р.н. посвідчувався в Прутівській сільській раді зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під №16 від 01.03.1999 р.

З свідоцва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З заповіту від 18.11.2011 р., посвідченого секретарем Устянської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла все своє майно на користь ОСОБА_1 .

З довідки від 12.04.2019 р. №466, виданої Прутівською сільською радою, слідує, що за померлою матір`ю ОСОБА_3 , 1935 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано спадкове майно. На день смерті ОСОБА_3 , 1935 р.н. в господарстві в АДРЕСА_1 , крім померлого були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_1 , 1956 р.н., який здійснює догляд за спадковим майном померлої. Заповіт від імені ОСОБА_3 , 1935 р.н. посвідчувався в Устянській сільській раді 18.11.2011 р. і зареєстровано в реєстрі за №19.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.12.2016 р. слідує, що після смерті ОСОБА_3 зареєстрована спадкова справа.

З довідки від 25.11.2019 р. № 2737/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської державної нотаріальної контори слідує, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживала в с.Устя, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №431/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №845 від 07.12.2016 р. сина померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 05.08.2019 р. №1650/02-31 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0255 га., що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Оскільки спадкоємець ОСОБА_1 не надав оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезгадану земельну ділянку.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,03 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Прутівської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія IV-ІФ №010550, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №50 від 01.03.2001 р.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,03 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Прутівської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія IV-ІФ №010550, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №50 від 01.03.2001 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.