Постанова

Іменем України

27 січня 2020 року

м. Київ

справа № 199/6463/15-ц

провадження № 61-7788св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «ОТП Банк», подану адвокатом Михайловим Олександром Ігоровичем на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у складі колегії суддів Деркач Н. М., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 26 серпня 2008 року закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк», банк) та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № ML-302/248/2008, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США строком до 20 серпня 2015 року та зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

На забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, 26 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та банком був укладений договір поруки № SR - 302/248/2008, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником всіх боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором № ML-302/248/2008 від 26 серпня 2008 року.

26 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та банком також був укладений договір поруки № SR - 302/248/2008/1.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання та надав ОСОБА_1 вказану вище суму грошових коштів, натомість боржник умови договору не виконує, має заборгованість перед банком у сумі 28 482,78 доларів США, яка складається з: 23 717,07 доларів США - заборгованість по кредиту; 4 765,71 доларів США - заборгованість по відсоткам.

ПАТ «ОТП Банк» просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості у розмірі 28 482,78 доларів США, що за курсом НБУ становить 626 488,83 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 717, 07 доларів США, що за курсом НБУ становить 626 488, 83 грн, з яких: 23 717, 07 доларів США - сума основного боргу; 4 765, 71 доларів США - відсотки за користування кредитом.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 717, 07 доларів США, що за курсом НБУ становить 626 488, 83 грн, з яких: 23 717, 07 доларів США - сума основного боргу; 4 765, 71 доларів США - відсотки за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 1 218, 00 грн з кожного.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав повністю, а відповідачі свої договірні зобов`язання з повернення кредиту належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню, в тому числі і з поручителів на користь банку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року - скасовано в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судового збору.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд виходив з того, щозаочним рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволено. Визнано договір поруки № SR-302/248/2008 від 26 серпня 2008 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 припиненим з 21 вересня 2009 року.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

08 квітня 2019 року АТ «ОТП Банк» через засоби поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року та залишити в силі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року.

Касаційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставинам справи, судом не надано належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справ.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, апеляційний суд виходив з того, що рішенням в іншій справі було встановлено обставину, що додатковий договір від 15 листопада 2013 року № 3 до кредитного договору поручитель ОСОБА_2 не підписував, а також те, що збільшився розмір процентної ставки, чим збільшився обсяг відповідальності поручителя. Однак судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що попередні два додаткові договори до кредитного договору були підписані ОСОБА_2 , а також те, що додатковим договором № 3 до кредитного договору зменшилась, а не збільшилася відсоткова ставка.

Аргументи касаційної скарги банка зводяться до незгоди з постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року щодо скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні даних вимог.

В іншій частині постанова Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року не оскаржується, а тому судом касаційної інстанції відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України, предметом касаційного перегляду не є.

Доводи інших учасників справи:

23 травня 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду відзив, у якому просить відмовити у відкритті касаційного провадження та залишити без змін постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Верховного суду від 19 квітня 2019 року, з урахуванням ухвали Верховного суду від 03 червня 2019 року про виправлення описки, клопотання АТ «ОТП Банк», подане адвокатом Михайловим О. І., про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року задоволено.

Поновлено АТ «ОТП Банк» строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.

Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Короткий зміст обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що 26 серпня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № ML-302/248/2008, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США. строком до 20 серпня 2015 року та зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

На забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, 26 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та банком був укладений договір поруки № SR - 302/248/2008, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником всіх боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором № ML-302/248/2008 від 26 серпня 2008 року.

На забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, від 26 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та банком був укладений договір поруки № SR - 302/248/2008/1, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником всіх боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором № ML-302/248/2008 від 26 серпня 2008 року.

21 вересня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору відповідно до умов якого, зокрема, пункт 3 кредитного договору виклали в новій редакції: пункт 3.1. кредитного договору - на період з 21 вересня 2009 року по 22 лютого 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом використовувалась фіксована процентна ставка в розмірі 13,49 відсотків річних; пункт 3.2. кредитного договору - на період з вересня 2009 року - плаваюча процентна ставка у розмірі 5,99 відсотків річних + FIDR.

15 листопада 2013 року між банком та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір № 3 до кредитного договору, відповідно до умов якого, зокрема, внесено зміни та доповнення до кредитного договору: пункт 2.1.1. - на період з 20 листопада 2013 року до 19 лютого 2014 року для розрахунку процентів користування кредитом використовувалась фіксована процентна ставка в розмірі 13,99 відсотків річних; пункт 2.1.2. - на період з 20 лютого 2014 року- плаваюча процентна ставка у розмірі 6,23 відсотків річних + FIDR.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу вказану вище суму грошових коштів, натомість боржник умови договору не виконує, має заборгованість перед банком у сумі 28 482,78 доларів США, яка складається з: 23 717,07 доларів США - заборгованість по кредиту; 4 765,71 доларів США - заборгованість по відсоткам.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволено. Визнано договір поруки № SR-302/248/2008 від 26 серпня 2008 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 припиненим з 21 вересня 2009 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні даних вимог, апеляційний суд виходив з того, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року, яке набрало законної сили на час прийняття оскаржуваної постанови в апеляційному порядку, позов ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволено. Визнано договір поруки № SR-302/248/2008 від 26 серпня 2008 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 припиненим з 21 вересня 2009 року.

Виходячи з вищезазначеного апеляційний суд дійшов правильного висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_2 та відмови у позові у даній частині, оскільки на підставі належним чином оцінених доказів встановлено, що договір поруки припинений на підставі рішення суду.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не звернув уваги на наявні в матеріалах справи докази, а саме те, що попередні два додаткові договори до кредитного договору були підписані ОСОБА_2 , а також те, що додатковим договором № 3 до кредитного договору зменшилась, а не збільшилася відсоткова ставка є необґрунтованими, оскільки не спростовують обставин, які встановлені вищевказаним заочним рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, та не було предметом перегляду в апеляційній та касаційній інстанцій. Дане рішення має преюдиційне значення для цієї справи.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновку суду апеляційної інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Отже, суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «ОТП Банк», подану адвокатом Михайловим Олександром Ігоровичем залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко