Справа № 522/7084/19
Провадження № 2-п/522/16/20
У Х В А Л А

про відмову в перегляді заочного рішення

27 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 15.01.2020 року надійшла заява від представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що про час та місце розгляду справи відповідач не був належним чином повідомлений, судом при ухваленні рішення було не в повному обсязі з`ясовано фактичні обставини справи та не надано правову оцінку наявним доказам, внаслідок чого ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення.

Окрім цього, представник відповідача зазначає, що позивач не мав права вимагати дострокового повернення грошових коштів, а нарахування штрафних санкцій в розмірі 13 700,00 грн. є неправомірним.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року та призначити справу до нового розгляду.

Окрім цього, представник відповідача просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року, зазначаючи, що з повним текстом рішення суду фактично він ознайомився 09.01.2020 року в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року позовні вимоги ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто на користь позивача суму заборгованості за договором про надання кредиту №1027785 від 23.08.2016 року в сумі 317 965,57 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 769,49 грн.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що направлена на адресу відповідача кореспонденція повернулась на адресу відправника. 27.12.2019 року представник відповідача адвокат Костир А.О. звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та 09.01.2020 року фактично ознайомся з матеріалами в цілому та заочним рішенням, зокрема.

Враховуючи викладене, а також звернення представника відповідача до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду 15.01.2020 року в межах встановленого ЦПК України 20-ти денного строку, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для поновлення відповідачу строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, обов`язковою умовою для скасування заочного рішення суду є одночасна наявність зазначених вище умов.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 18) ОСОБА_1 з 18.02.1999 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що сповіщення відповідача відбувалося за адресою його проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, однак повістки повертались до суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання» та «у зв`язку з відсутністю адресата».

Таким чином, суд вчинив всі дії з метою належного сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, однак така повістка не була отримана відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність поважних причин в нез`явленні відповідача до судового засідання при розгляді справи судом першої інстанції, який закінчився ухваленням заочного рішення у справі.

Разом з тим, судом встановлена відсутність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

Так, згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідач зазначає на відсутність у позивача права вимагати дострокового повернення кредиту, зазначаючи, що датою остаточного повернення кредиту є 15.08.2019 року.

Разом з тим, вказані посилання відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, згідно п. 3.2.2 Договору №1027785 про надання кредиту від 23.08.2016 року кредитодавець має право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитом та процентів за користування ним та/або припинення дії цього Договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за даним договором.

Окрім цього, п. 3.2.4 Договору передбачено випадки, коли кредитодавець має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суми неустойки, передбачених цим договором.

Так, зазначаючи про відсутність у позивача права вимагати дострокового повернення кредиту, відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували виконання ним зобов`язання відповідно до умов договору та графіку погашення кредиту, що позбавило б позивача права на застосування п.3.2.2 та п. 3.2.4 Договору.

Суд також відхиляє доводи представника відповідача на неправомірність нарахування неустойки в розмірі 13700,00 грн., оскільки нарахування штрафних санкцій передбачено умовами укладеного між сторонами договору. При цьому доказів щодо визнання недійсними умов договору в частині нарахування штрафних санкцій станом на день звернення позивача до суду та ухвалення заочного рішення до суду відповідачем не надано.

Ненадання суду доказів, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси, унеможливлює встановлення істотності цих доказів для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим заяву слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-261, 287 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Ю. Донцов