1Справа № 335/3204/17 2/335/25/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Вознесенівському району про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення.

Ухвалою суду від 07.06.2020 року замінено третю особу - Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради на орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Вознесенівському району (т.1 а.с.104).

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить:

1. Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 площею 275,4 кв.м., житловою площею 120,2 кв.м.;

- земельну ділянку, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 , площею 0,0398 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0617,

на користь ПАТ «Альфа-Банк», в рахунок заборгованості за кредитним договором №44/43-868/2010 від 22.11.2010 року, яка станом на 03.01.2017 року складає 819049,19 гривень, а саме: за кредитом - 700792,00 грн; по відсотках - 118257,19 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

2. Висилити без надання іншого житла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 275,4 кв.м., житловою площею 120,2 кв.м..

3. Стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову вказує наступне.

21.07.2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КІПРУ» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу №1. Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору Клієнт (ПАТ НЕОС БАНК) відступає Фактору (ПАТ Альфа-Банк» свої Права вимого заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу які належать Клієнту на підставі документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги Клієнту, набуває Права вимоги заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав вимоги заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

Також, 21.07.2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір №1 про передачу прав за іпотечними договорами, відповідно до якого разом з відступленням Прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу №1 від 21.07.2014 року одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені Договором.

Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 22.11.2010 року №44/43-868/2010, позичальником згідно якого є ОСОБА_1 ..

22.11.2010 року ПАТ «БАНК КІПРУ» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №44/43-868/2010, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати Позичальникові кредит у сумі 1450000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в суму, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальникові кредит у сумі 1450000,00 грн..

В свою чергу, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 03.01.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 700792,00 грн; по відсотках - 118257,19 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором, 22.11.2010 року ПАТ «БАНК КІПРУ» та ОСОБА_1 , уклали Іпотечний договір №170/10, відповідно до якого останній передав Банку наступне майно: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 площею 275,4 кв.м., житловою площею 120,2 кв.м.; земельну ділянку, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 , площею 0,0398 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0617.

За взаємною згодою сторін Іпотечного договору заставна вартість предмету іпотеки становить 2 752 065,00 грн..

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитор має право стягнути раніше наданий кредит, проценти за ним та можливі штрафні санкції, в тому числі і шляхом звернення стягнення на забезпечення в разі затримок погашення кредиту та сплати процентів.

Відповідно до п.2.4.3 Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем будь-яких зобов`язань, забезпечених іпотекою за Іпотечним договором, вони не будуть виконані. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 Закону України «Про іпотеку».

Також, з посиланням на ст.109 ЖК України, ч.1, 2 ст.40 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких позивач зазначає, що ПАТ «Альфа-Банк» надіслав відповідачам письмову вимогу іпотекодержателя про добровільне виселення з житлового приміщення, проте станом на день подачі позову до суду, вимогу залишено без задоволення.

Представником відповідача ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» є безпідставними та незаконними, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю (т.2 а.с.219).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, причину не явки суду не повідомили. Правом на подання відзиву не скористались.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, а також висновок про недоцільність виселення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з житлового будинку за адресом: АДРЕСА_1 а без надання іншого житла (т.1 а.с.110).

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.07.2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КІПРУ» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу №1. Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору Клієнт (ПАТ НЕОС БАНК) відступає Фактору (ПАТ Альфа-Банк» свої Права вимого заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу які належать Клієнту на підставі документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги Клієнту, набуває Права вимоги заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав вимоги заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів (т.1 а.с.28-35).

Також, 21.07.2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір №1 про передачу прав за іпотечними договорами, відповідно до якого разом з відступленням Прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу №1 від 21.07.2014 року одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені Договором (т.1 а.с.36-41.

Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 22.11.2010 року №44/43-868/2010, позичальником згідно якого є ОСОБА_1 ..

22.11.2010 року ПАТ «БАНК КІПРУ» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №44/43-868/2010, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати Позичальникові кредит у сумі 1450000,00 грн. під 19,9 % річних зі строком користування по 20.11.2020 року включно, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в суму, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором (т.1 а.с.5-7).

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальникові кредит у сумі 1450000,00 грн..

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором, наданого позивачем, станом на 03.01.2017 року відповідач ОСОБА_1 має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 700792,00 грн; по відсотках - 118257,19 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (т.1 а.с.21-22).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором, 22.11.2010 року ПАТ «БАНК КІПРУ» та ОСОБА_1 , уклали Іпотечний договір №170/10, відповідно до якого останній передав Банку наступне майно: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 площею 275,4 кв.м., житловою площею 120,2 кв.м.; земельну ділянку, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 , площею 0,0398 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0617 (т.1 а.с.8-10).

За взаємною згодою сторін Іпотечного договору заставна вартість предмету іпотеки становить 2 752 065,00 грн..

Відповідно до довідки Департаменту реєстраційний послуг від 26.08.2016 року №1203-04-09/3 за адресом АДРЕСА_1 а зареєстровано сім осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с.11).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

11.08.2015 року на адресу ОСОБА_1 ПАТ «Альфа-Банк» направив вимогу про досудове врегулювання спору № 68635-34-8/б від 07.08.2015 року, якою дострокового зажадав повернення заборгованості за Кредитним договором, розмір якої станом на 06.08.2015 року складав 944474,76 грн., з яких: 8575749,83 грн. - заборгованість за кредитом; 86924,93 грн. - заборгованість за відсотками (т.2 а.с.192).

Таким чином, направивши 11.08.2015 року на адресу ОСОБА_1 лист-вимогу № 68635-34-8/б від 07.08.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» змінив строк повернення кредиту з 20.11.2020 року на 10.09.2015 року, яке є 30 (тридцятим) днем з дати відправлення Банком вимоги про дострокове повернення кредиту.

У п. 54 постанови Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Крім того, після 06.08.2015 року ОСОБА_1 на погашення заборгованості за Кредитним договором було внесено 365000,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, у зв`язку з чим заборгованість за Кредитним договором має складати 579474,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 579474,76 грн. (8575749,83 - 278075,07); заборгованість за відсотками - 0 грн. (86924,93 - 86924,93).

Проте, ПАТ «Альфа-Банк» продовжує нараховувати відсотки за Кредитним договором після 10.09.2015 року, які погашає за рахунок отримання грошових коштів, що підтверджується надісланою ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 вимогою № 18479-102/18 від 07.09.2018 року, у якій міститься вимога про задоволення нарахованих та заявлених до задоволення відсотків за користування кредитом станом на 21.08.2018 року у розмірі 344863,81 грн., тобто після спливу майже 3 років після остаточної дати повернення кредиту та обов`язку припинити нарахування відсотків, у зв`язку з чим нарахування ПАТ «Альфа-Банк» відсотків за користування кредитом після 10.09.2015 року є незаконним.

Таким чином, зазначений ПАТ «Альфа-Банк» у позовній заяві розмір заборгованості за Кредитним договором не відповідає дійсності, у зв`язку з чим позовні вимоги у визначеному Позивачем розмірі задоволені бути не можуть.

Крім того, 17.09.2018 року на адресу ОСОБА_1 від ПАТ «Альфа-Банк» надійшов лист-повідомлення № 18479-102/18 від 07.09.2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (т.2 а.с.195).

Зазначеним листом ПАТ «Альфа-Банк» вимагає сплатити заборгованість за Кредитним договором, розмір якої станом на 21.08.2018 року складає 1045655,81 грн., з яких: 700792,00 грн. - заборгованість за кредитом; 344863,81 грн. - заборгованість за відсотками. При цьому, у випадку невиконання вимоги ПАТ «Альфа-Банк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Також повідомлено, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», ОСОБА_1 буде прощено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за кредитом.

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

20.12.2017 року за замовленням ПАТ «Альфа-Банк» суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «БІЗНЕС АССІС» підготовлено висновок про оцінку ринкової вартості житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до якого, ринкова вартість об`єкта оцінки без ПДВ складає 4 417 167 грн. та земельної ділянки площею 0.0398 га кадастровий номер :05:001:0617, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до якого, ринкова вартість об`єкта оцінки без ПДВ складає 342 073 грн. (т.1 а.с.189).

12.10.2018 року за замовленням ОСОБА_1 суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Брок Сервіс плюс» підготовлено звіт про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до якого, ринкова вартість об`єкта оцінки без ПДВ складає 5409341,00 грн. (т.2 а.с.200).

12.10.2018 року за замовленням ОСОБА_1 суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Укрспецекспертиза» підготовлено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0.0398 га кадастровий номер :05:001:0617, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до якого, ринкова вартість об`єкта оцінки без ПДВ складає 735106,00 грн. (т.2 а.с.203).

Таким чином, загальна ринкова вартість Предмета іпотеки станом на 12.10.2018 року складає 6144447,00 грн..

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

-загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

-опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

-заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

-спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

-пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

-початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Отже, твердження Позивача про те, що за взаємною згодою сторін Договору іпотеки заставна вартість Предмету іпотеки становить 2752065,00 грн. є безпідставними.

Таким чином обумовлена у 2010 році вартість предмета іпотеки, суттєво збільшилась і складає 6144447,00 грн.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю.

Таким чином, звернувши стягнення на предмет іпотеки та реалізувавши його за рішенням суду ПАТ «Альфа-Банк» буде зобов`язаний повернути Відповідачу різницю між сумою заборгованості у розмірі 579474,76 грн. та вартістю предмета іпотеки у розмірі 6144447,00 грн., що буде складати 5564972,24 грн..

Судом також встановлено, що 05.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ПАТ «Альфа-Банк» (вх. № 80930/150-75), якою пропонував здійснити повне погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 44/43-868/2010 від 22.11.2010 року шляхом сплати суми у розмірі 600000,00 грн. зі списанням залишку заборгованості, але відповіді на пропозицію не отримав, у зв`язку з чим питання залишилось не вирішеним, чим Банк свідомо сприяє збільшенню боргу позичальника.

Змістом п. 2.2.7 Кредитного договору визначено черговість погашення заборгованості за Кредитним договором, згідно до якого заборгованість за кредитом погашається в останню чергу.

Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Таким чином, зобов`язання Відповідача з повернення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 579474,76 грн. припинилося внаслідок порушення зобов`язання позивачем, що виражено незаконною вимогою сплати безпідставно нараховану заборгованість за Кредитним договором та, у подальшому, односторонньої відмови від нього.

Крім того, згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Позовна заява не мітить жодних посилань та відповідних доказів того, що допущене на думку позивача порушення умов Кредитного договору завдає збитків Позивачу як іпотекодержателю та змінює обсяг його прав.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Позивач набув право вимоги за Кредитним договором за договором факторингу, тобто внаслідок фінансування під відступлення права грошової вимоги.

При цьому, ціна продажу прав вимоги за кредитними договорами, що відступлені за договором факторингу, позивачем не розкрита, доказів перерахування грошових коштів не надано.

Отже, доказів понесення збитків позивачем від допущеного боржником та одночасно іпотекодавцем порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не надано, у зв`язку з чим, у випадку, якщо суд дійде висновку про необґрунтованість попередніх доводів Відповідача, у задоволенні позов слід відмовити і з цих підстав.

Крім того, відповідно до ст. 109 ЖК України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Згідно договору купівлі продажу житлового будинку від 22.11.2010 року та договору купівлі земельної ділянки від 22.11.2010 року продаж будинку вчинено за 2411994 грн., а земельної ділянки за 680706,00 грн., що разом складає 3092700,00 грн. (т.1 а.с. 17,18)

Сума наданих за Кредитним договором коштів складає 1450000,00 грн., що складає менше ніж половину ціни купівлі житлового будинку та земельної ділянки, які у подальшому стали предметом іпотеки.

У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що у випадку його виселення, йому повинно бути надано інше житлове приміщення, яке повинно бути зазначено як у позовній заяві, так і у рішенні суду.

З огляду на те, що позивач не надає такого приміщення, то вимога про виселення задоволена бути не може.

Більш того, вимога про виселення є похідною від вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому відмова у задоволенні позовних вимог при звернення стягнення на предмет іпотеки виключає можливість задоволення похідної вимоги про виселення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та не доведеність позову, що є підставою для відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк».

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Вознесенівському району про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.В. Воробйов