Справа № 310/6293/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Івакіній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердянська районна державна адміністрація про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач 29.10.2019 року подала заяву про зміну предмету позову, у якій просила визначити місце проживання дитини. ОСОБА_1 , у якій зазначила, що вона та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В офіційно зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебувала, фактичні шлюбні відносини були припинені з вересня 2014 року, із зазначеного часу дитина проживає разом з нею. Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не було, спілкування з дитиною відповідач не підтримує, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. ОСОБА_1 зазначила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належить її матері на праві власності, яка не заперечує щодо реєстрації малолітнього ОСОБА_3 за зазначеною вище адресою. Позивач разом із сином проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Після народження сина здійснювала реєстрацію проживання дитини в Миколаївській сільській раді за адресою: АДРЕСА_1, але з невідомих причин, за даними демографічного реєстру вказана вище реєстрація місця проживання малолітнього ОСОБА_3 відсутня, про що вона дізналася наприкінці 2018 року. Позивачка в усному порядку та з письмовим зверненням зверталась до відповідача для надання письмової згоди для проведення реєстрації місця проживання дитини, але останній ухиляється від надання такої згоди в добровільному порядку. Відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини суперечить інтересам дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, тому просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 за місцем реєстрації матері за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька.

Ухвалою суду від 19.09.2019р. провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання, залучено в якості третьої особи - Бердянську районну державну адміністрацію в якості органа опіки та піклування.

Ухвалою суду від 06.07.2019р. підготовче провадження у справі закрито справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердянська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Бердянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 13.12.2010 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач та відповідач по даній справі (а.с. 6).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За ст. 150 СК України виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя є обов`язком батьків.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Згідно довідки від 24.06.2019 року ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8), про що також міститься запис у домовій книзі (а.с.16-20).

ОСОБА_1 направляла відповідачу звернення про надання письмової згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 від 07.05.2019 року (а.с. 13), яку ОСОБА_2 отримав 21.05.2019 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.14).

Із висновку органу опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.12.2019 року №01-36/0776 встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були запрошені на бесіду до служби у справах дітей. Під час бесіди встановлено, що мати малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_1 бажає зареєструвати дитину за своїм місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Вона неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з питання надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини, але він ігнорував її прохання, а також останній має іншу родину й ні з нею, ані з Данилом не спілкується.

ОСОБА_2 на бесіду не з`явився. За місцем проживання останнього виїжджали спеціалісти Осипенківської сільської ради з метою з`ясування його думки щодо проживання дитини. Згідно довідки Осипенківської сільської ради від 11.11.20196 року № 2290 ОСОБА_2 розмовляв нецензурною лексикою та відмовився надавати будь-які пропозиції для вирішення питання реєстрації місця проживання дитини. За інформацією Бердянського міськрайонного суду від 13.12.2019 року № 310/8254/19/29689/2019-Вих, на ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження № 0002919 від 17.10.2019 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно акту обстеження умов проживання від 21.11.2019 року ОСОБА_1 створила належні умови для дитини: Данило має окрему облаштовану кімнату, забезпечений одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, продуктами харчування.

Орган опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що має місце неналежне ставлення ОСОБА_2 до виконання ним батьківських обов`язків відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно договору купівлі-продажу від 12.10.1992 року будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с. 9), яка являється матір`ю позивачки згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.09.1990 року (а.с. 12).

Із довідки за вих. №83 від 24.06.2019 року, виданої Миколаївським старостатом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області про те, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , разом з якою зареєстровані і проживають: ОСОБА_5 - мати, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_7 - сестра, ОСОБА_8 - племінник. (а.с.10).

Поясненнями свідка ОСОБА_5 встановлено, що позивач ОСОБА_1 тимчасово проживає в с. Осипенко Бердянського району Запорізької області, оскільки змогла там працевлаштуватися, навесні планує переїхати в с. Миколаївку за місцем реєстрації. Відповідач грошові кошти на утримання дитини не надає її вихованням не займається, не заперечує, щоби дитина проживала разом з позивачем.

Аналізуючи в сукупності всі докази по справі, суд бере до уваги що батьки є рівними в своїх можливостях та обов`язках щодо догляду за дитиною, вік дитини, ставлення матері та батька до виконанням ними батьківських обов`язків і приходить до висновку, що з метою захисту прав та інтересів малолітнього ОСОБА_3 , позовні вимоги про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки таке рішення суду в повній мірі буде відповідати інтересам малолітньої дитини.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 у розмірі 768 грн. 40 коп. на підставі ст. ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 257, 259, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 160, 161 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бердянська районна державна адміністрація про визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання та реєстрації його матері, ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя