УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Васильєва В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

06.08.2020 року до Лисичанського міського суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому просила суд накласти арешт на належне відповідачу майно, а саме: на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 . В обґрунтування зазначеної заяви зазначено, що в Лисичанському міському суді Луганської області знаходиться цивільні справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою у розмірі 415300,50 грн., заподіяних внаслідок невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань за розпискою щодо повернення грошових коштів позивача. Відподвіач з 01.10.2020 року привласнив пошти та безпідставно ними користується. З урахуванням вищевикладеного, позивач вважає за доцільне з метою забезпечення належного виконання рішення забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу, а саме: на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 та на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши клопотання про забезпеч ення позову, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що представник Лисичанської міської ради Луганської області просить забезпечити його шляхом накладення арешту на конкретно визначене майно відповідача.

Виходячи зі змісту ст. 149-150 ЦПК України, передбачений спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на конкретно визначене майно є співмірним із заявленими вимогами, у разі, якщо предметом спору є це майно і є підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У даному випадку, як вбачається з позовної заяви, майно, щодо якого позивач просить накласти арешт у якості забезпечення позову, не є предметом спору.

Предметом спору є сума боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Таким чином, є підстави вважати, що заявлений позивачем у даній справі спосіб забезпечення не може бути визнаний, як спосіб забезпечення щодо заявлених позовних вимог, передбачений частиною 1 ст. 150 ЦПК України.

Не може він бути розцінений і як іншій спосіб, який може бути застосований судом, також виходячи зі змісту позовних вимог.

Суд вважає, що у даному випадку способом забезпечення позову могло бути накладення арешту на майно боржника у межах ціни позову без визначення конкретного майна.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-151, 258-260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА