ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1238/20 Справа № 190/1835/18 Головуючий у першій інстанції: Митошоп В. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, треті особи: П`ятихатська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він з 1985 року працював шофером у КСП «ім. Фрунзе», яке розташоване на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. 30.01.1986 року був прийнятий в члени колгоспу «ім. Фрунзе». 20.05.1996 року КСП «ім.Фрунзе» отримало державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП №000065, де в Додатку до списку громадян членів КСП він зазначений під №229. При розпаюванні землі сертифікат на право на земельну частку (пай) йому не було видано. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «ім.Фрунзе» становить 5,12 ум.к.га. Тому позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) колишнього КСП «ім. Фрунзе» П`ятихатського району Дніпропетровської області загальною площею 5,12 умовних кадастрових гектарів, в межах площі земельної ділянки, визначеної державним актом на право колективної власності на землю, виданого КСП ім. Фрунзе від 30.12.1996 року серії І-ДП №000065.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) як за членом колишнього КСП «ім. Фрунзе» П`ятихатського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,12 умовних кадастрових гектарів в межах площі земельної ділянки визначеної державним актом на право колективної власності на землю, виданого КСП «ім.Фрунзе» 20.05.1996 року розташованої на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.

Додатковим рішенням цього ж суду від 01 листопада 2019 року стягнуто з Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с. 120-121).

В апеляційній скарзі прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток, які долучені до матеріалів справи. Від Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області надійшло клопотання від 01.06.2020 року №188/2-19 в якому відповідач просить розгляд справи провести без участі його представника.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповіднодо вимог ст. 367 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно копії архівного витягу протоколу №1 загальних зборів членів колгоспу ім. Фрунзе від 30.01.1986 року, наданого архівним відділом П`ятихатської РДА Дніпропетровської області, вирішено прийняти в члени колгоспу ОСОБА_1 (а.с.9).

Протоколом №4 засідання правління КСП ім.Фрунзе П`ятихатського району Дніпропетровської області від 26.04.1995 року ОСОБА_1 вирішено виключити із членів КСП ім.Фрунзе за його заявою (а.с. 58-62).

Відповідно до протоколу №1 загальних зборів членів колгоспу ім..Фрунзе від 01.02.1996 року ОСОБА_1 виключено із членів КСП ім..Фрунзе П`ятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією вказаного протоколу (а.с.51-52).

Також встановлено, що згідно копії Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000065 - 20.05.1996 року КСП ім.Фрунзе, П`ятихатського району Дніпропетровської області отримало Державний акт на право колективної власності на землю для ведення сільськогосподарського виробництва згідно рішення Саксаганської сільської ради народних депутатів від 30.05.1995 року, де в списку осіб членів КСП ім.Фрунзе під №229 зазначений ОСОБА_1 (а.с.46-50)

Відповідно до копії листа відділу у П`ятихатському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 02.11.2017 року №191/113-17 зазначено, що згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000065 від 20.05.1996 року ОСОБА_1 значиться за номером 229; згідно книги реєстрації сертифікатів на земельний (пай) членів КСП ім.Фрунзе П`ятихатського району Дніпропетровської області сертифікат на право на земельну частку (пай) - не рахується; середній розмір земельної частки (паю) по КСП ім..Фрунзе становить 5.12 у.к.г (а.с.10).

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) визначено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що на день видачі КСП ім.Фрунзе, П`ятихатського району Дніпропетровської області Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000065 для ведення сільськогосподарського виробництва (20.05.1996 року) ОСОБА_1 був виключений 01.02.1996 року з членів КСП ім..Фрунзе П`ятихатського району Дніпропетровської області протоколом загальних зборів членів колгоспу ім..Фрунзе №1 від 01.02.1996 року, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) колишнього КСП «ім. Фрунзе» П`ятихатського району Дніпропетровської області загальною площею 5,12 умовних кадастрових гектарів.

Право на частку (пай) мають лише члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства (кооперативу).

У даній справі встановлено, що до отримання 20.05.1996 року КСП ім.Фрунзе, П`ятихатського району Дніпропетровської області Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000065 ОСОБА_1 було виключено з членів КСП ім..Фрунзе П`ятихатського району Дніпропетровської області 01.02.1996 року.

З урахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено саме з наведених вище підстав, на що місцевий суд уваги не звернув, тому рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 01 листопада 2019 року підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області підлягає стягненню судовий збір, сплачений апелянтом при подачі апеляційної скарги в розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) грн. 20 коп.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 01 листопада 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області () судові витрати в розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді