Справа № 648/4120/19
Провадження № 2/648/217/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Бугрименка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Когут Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № від 23 вересня 2010 року, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надав ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, з лімітом не більше 4000,00 грн.. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 40%, з кінцевим терміном повернення до 31 серпня 2017 року. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у зв`язку з чим, станом на 28 листопада 2019 року виникла заборгованість в сумі 10614,90 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 3991,94 грн., заборгованості по процентам 2694,66 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1381,97 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом 1003,96 грн., 3% річних від простроченої суми кредиту - 348,78 грн., інфляційних збитків за невиконання зобов`язання 1193,59 грн.. На підставі ст.ст. 526, 625, 1054 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»заборгованість по договору кредиту 10614,90 грн. та судовий збір 1921,00 грн..

Відзив на позов не подано.

Ухвалою судді від 23.12.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засіданні призначене на 15 січня 2020 року не з`явилася, надала заяву про відкладення розгляду справи. Причини неявки відповідача судом визнано поважними, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 30 січня 2020 року.

30 січня 2020 року, відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася. Надала заяву про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що відповідач повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Суд установив, що 23 вересня 2010 року між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») та ОСОБА_1 укладено договір №, а 19 серпня 2014 року додаткову угоду «Про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії» (далі Договір). На підставі вказаного договору (п.2.4, 2.6, 2.10) відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 4000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 40% річних, з кінцевим терміном повернення до 31 серпня 2017 року.

Згідно до п.7.2.14 договору, позичальник зобов`язаний погасити банку усю заборгованість за кредитом у день припинення кредитної ліні, а при припиненні кредитної лінії з підстав передбачених п.2.8 договору протягом строку зазначеного банком у своєму повідомлені клієнту про припинення кредитної лінії.

Боржник зобов`язувалась сплачувати банку проценти, нараховані за користуванням кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а в разі припинення дії кредитної лінії не пізніше першого банківського дня, наступного за днем в якому клієнт зобов`язаний погасити банку усю існуючу заборгованість (п.7.2.15 кредитного договору).

Пунктом 2.8 кредитного договору визначено, що до моменту настання зазначеного у п.2.6 цього договору терміну дія кредитної лінії може бути припинена банком в односторонньому порядку. Про припинення дії кредитної лінії банк повідомляє клієнта шляхом подальшого надіслання йому відповідного письмового повідомлення.

Відповідно до пункту 8.1.1 Кредитного договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, процентами, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості повному обсязі, у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вказані обставини підтверджуються зазначеним кредитним договором.

З поточної виписки по рахунку відповідача вбачається, що остання скористалась кредитними коштами, разом з тим, кредит банку не повернула.

20 грудня 2016 року банк надіслав відповідачу вимогу за №069-13/194-18 про повне погашення усієї заборгованості за кредитною лінією в строк до 30 грудня 2016 року. Відповідно до повідомлення заборгованість складається із простроченої заборгованості за кредитом - 3991 грн. 94 коп., простроченої заборгованості за процентами 535 грн. 92 коп..

Зазначена вимога банку відповідачем не виконана.

Відповідно до довідки №069-13/202, станом на 28 листопада 2019 року прострочена заборгованість за кредитом становить 3991 грн. 94 коп., простроченої заборгованості за процентами 2694 грн. 66 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту 1381 грн. 97 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів 1003 грн. 96 коп., 3% річних від простроченої суми кредиту 348 грн. 78 коп., інфляційних збитків 1193 грн. 59 коп..

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Враховуючи, що відповідач не повернула кредитні кошти, вимога банку в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з цим, вимога позивача про стягнення процентів підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як установлено судом, сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом, які визначаються на суму залишку заборгованості (п.5.3 договору). 31 серпня 2017 року відповідач повинна була повернути усю заборгованість за кредитом, зокрема і проценти.

Разом з цим, пред`явивши відповідачу вимогу про дострокове повне погашення кредиту в строк до 30 грудня 2016 року, банк змінив строк виконання зобов`язання.

Згідно правової позиції, викладеної у висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі справа № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, банк безпідставно нараховував проценти за кредитом після 30 грудня 2016 року, у зв`язку з чим, з відповідача на користь банку мають бути стягнуті проценти за кредитом нараховані виключно в межах строку кредитування, а саме 535 грн. 92 коп.. Оскільки право позивача нараховувати пеню за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування 30 грудня 2016 року, то вимога позивача про стягнення пені за один рік до його звернення до суду також є безпідставною.

Разом з цим, враховуючи, що відповідач не повернула кредит у обумовлений строк, вимога позивача про стягнення з неї коштів відповідно до ст.625 ЦК України є обґрунтованими.

Враховуючи, що відповідач прострочила виконання зобов`язання щодо повернення кредиту позичаючи з 31 грудня 2016 року, з останньої підлягають стягненню 3 проценти річних від простроченої суми кредиту за період з 31 грудня 2016 року по 28 листопада 2019 року, в сумі 348 грн. 78 коп. (3991, 94 грн. х 3%/365 / 100% х 1063 дн.= 348 грн. 78 коп.)

Крім того, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 31 грудня 2016 року по 28 листопада 2019 року також підлягає задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача мають бути стягнуто 1193 грн. 59 коп. інфляційних втрат (1,299 ( індекс інфляції за вказаний період) х 3991,94 грн.)

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 грн.. Враховуючи, що позов задоволено частково (57,18 % = 6070,23 грн. (3991,94 грн. + 535,92 грн. + 348, 78 грн. + 1193,59 грн.) х 100% / 10614,90 грн.), з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1098,54 грн.. (1098,54 = 1921 грн. х 57,18% /100%)

Керуючись ст.ст. 7-13, 141, 223, 264-268 ЦПК України, на підставі ст.ст.207, 530, 626, 1050, 1055, ЦК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Херсоні, заборгованість за кредитним договором в сумі 6070 (шість тисяч сімдесят) гривень 23 (двадцять три) копійки, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3991 гривень 94 копійок, заборгованості за процентами в сумі 535 гривень 92 копійки, 3% річних - 348 гривень 78 копійок, інфляційні втрати в сумі 1193 гривні 59 копійок.

В решті позову, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» процентів за кредитом та пені - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Херсоні, судові витрати в сумі 1098 (одну тисячу дев`яносто вісім) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте Білозерським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Відповідач, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Білозерський районний суд Херсонської області або безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Херсоні; місце Знаходження: Херсонська область, місто Херсон, вулиця Я. Мудрого, будинок 46;

Відповідач ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: В.В.Бугрименко