РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/18343/19

Провадження № 2/643/1250/20

28.01.2020 Суддя Московського районного суду м.Харкова Букреєва І.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду,-

ВСТАНОВИВ :

07.11.2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якій просила суд змінити спосіб стягнення аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 / 4 частини доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.11.2018 року Московським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина - ОСОБА_3 у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.08.2018 року та до його повноліття. Постановою Харківського апеляційного суду від 02.04.2019 вказане рішення суду змінено, постановлено стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1100,00 грн. Зазначає, що її матеріальне становище погіршилось, оскільки не працює і не має достатніх коштів на утримання і лікування сина, який хворіє. Неповнолітній ОСОБА_3 з 28.10.2019 до 04.11.2019 знаходився на лікуванні та переніс складну операцію, також страждає на захворювання міопії. Лікування потребує значних коштів, а батько дитини відмовляється надавати додаткову матеріальну допомогу, обмежуючись виплатою аліментів в розмірі 1100,00 грн. Також зазначає, що відповідач має постійне місце роботи в КП «Салтівське трамвайне депо» і отримує задовільну заробітну плату. Зокрема, за липень 2019 відповідачу нараховано заробітну плату в розмірі 21313,96 грн. У зв`язку з чим позивач і звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій також просить покласти судові витрати на відповідача.

20.12.2019 надійшов відзив від відповідача на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, та стягнути з позивача судові витрати, посилаючись на наступне. Вважає, що викладені в позові обставини, не відповідають дійсності та не підтверджені доказами. Зокрема, не підтверджені факти звертання позивача до нього за вирішенням питання щодо додаткових витрат на спільну дитину. Зазначає, що позивач не працює, оскільки не бажає належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, чим порушує вимоги ст.180 СК України. Крім цього, посилається на постанову Харківського апеляційного суду від 02.04.2019, якою змінено рішення Московського районного суду м.Харкова від 15.11.2018, та яким постановлено стягувати з нього аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1100,00 грн. Вказаною постановою Харківський апеляційний суд частково задовольнив його апеляційну скаргу з урахуванням факту перебування в іншому шлюбі з ОСОБА_4 та перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей від цього шлюбу - ОСОБА_5 , 2010 р.н., який хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, та ОСОБА_1 , 2014 р.н. До відзиву додав копії медичних документів щодо хвороби неповнолітнього ОСОБА_5 , своєї хвороби, та довідки про оклад та доходи за 2019 рік. У зв`язку із чим, вважає, що не може сплачувати інший, ніж встановлений постановою Харківського апеляційного суду, розмір аліментів.

26.12.2019 позивач подала відповідь на відзив відповідача, з яким не погоджується, оскільки вимушено не працює у зв`язку із доглядом за дитиною. Щодо зазначеного у відзиві покладення на неї обов`язку сплати судового збору заперечує, оскільки знаходиться у важкому матеріальному становищі та у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України такі витрати покладаються на відповідача. Зазначає, що відповідач надав недостовірну довідку з місця роботи та зазначає, що факт створення у відповідача іншої сім`ї та наявності в ній двох дітей не можуть братися до уваги у відповідності до ч.2 ст.182 СК України.

02.01.2020 до вхідної канцелярії суду ОСОБА_2 подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. В запереченнях просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі.

У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено наступне.

Сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 15.11.2018 задоволено позовну заяву ОСОБА_6 , та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.08.2018 року та до його повноліття (а.с.21).

Постановою Харківського апеляційного суду від 02.04.2019 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Московського районного суду м.Харкова від 15.11.2018 змінено, постановлено стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1100,00 грн. (а.с.22-24).

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки КНП ХОР «Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала» неповнолітній ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в дитячому урологічному відділенні з 28.10.2019 по 04.11.2019, переніс операцію та виписан на амбулаторне спостереження (а.с.9).

Також, в матеріалах справи наявна копія довідки, в якому зазначений діагноз дитини - міопія (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_2 перебуває в іншому шлюбі з ОСОБА_4 з 31.07.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.36).

Від вказаного шлюбу, ОСОБА_2 має ще двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.37, 38).

Згідно наданої відповідачем копії довідки КП «Харківські теплові мережі» від 25.10.19, ОСОБА_2 працює в підприємстві з 08.10.2018 оператором котельні та оклад складає 3235 грн. Згідно копії довідки КП «Салтівське трамвайне депо» від 18.12.2019, ОСОБА_2 працює в підприємстві водієм 3 кл., та загальна сума його доходу за п`ятий місяць 2019 року складає 16436,98 грн. за виключенням аліментів (а.с.43, 44).

Оцінюючи надані суду докази, суд приходить до наступного.

Щодо наявності у неповнолітнього ОСОБА_3 діагнозу міопії, то суд приходить до висновку, що вказаний факт не підтверджений наявними в матеріалах справи документами. Копія довідки, що є в матеріалах справи, є незавіреною, не містить ані найменування медичного закладу, ані посади та ім`я лікаря, яким видана така довідка. Також, довідка не містить даних щодо особи, відносно якої вона видана. Отже, довідка, що міститься на 10 аркуші справи, не є належним доказом.

При цьому, позивач зазначає, що не може працювати у зв`язку із необхідністю доглядати сина.

Враховуючи вищенаведене, позивачем не надано доказів на підтвердження вимушеної необхідності перебувати в статусі безробітної особи через захворювання сина.

Щодо перенесення неповнолітнім ОСОБА_3 операції згідно копії довідки КНП ХОР «Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала», суд вважає, що це не є підставою зміни розміру аліментів з урахуванням вимог статті 192 СК України.

Також судом враховується той факт, що відповідач ОСОБА_2 перебуває в іншому шлюбі з ОСОБА_4 та має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від цього шлюбу - ОСОБА_5 , 2010 р.н., та ОСОБА_7 , 2014 р.н.

Одночасно, Харківський апеляційний суд під час ухвалення постанови 02.04.2019, мотивував своє рішення, зокрема, фактом перебування ОСОБА_2 в іншому шлюбі та перебуванням на його утриманні двох неповнолітніх дітей від цього шлюбу.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З позовної заяви вбачається, що заявляючи вимоги про зміну способу стягнення аліментів, стягнутих на користь позивача, остання посилається на факт безробіття, перенесення спільною дитиною сторін операції та наявності в нього захворювань, що на думку суду не є підставою для зміни способу стягнення аліментів, оскільки зазначене не вказує на зміни матеріального стану.

Суд приходить до висновку, що заявлені позивачем обгрунтування вимог мають стати підставою для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, такі витрати не носять постійного характеру , проте така вимога позивачем не заявлена.

Отже, позивач не надав суду належні і допустимі докази зміни свого матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із батьків , що у відповідності до ст.192 СК України є підставою для зміни розміру вже стягнутих рішенням суду аліментів.

З огляду на вищезазначене, у позивача відсутні обставини, які б вказували на підстави змінивстановленого вже судом способу стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, ч.4 ст. 223, 265, 274, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Суддя І.А. Букреєва