Справа № 591/820/17
Провадження № 2/591/115/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Сітало Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми, за участю представників сторін Гакаля ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Преобразователь» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 15 лютого 2017 року звернувся з даним позовом до Зарічного районного суду м. Суми.

16.05.2017 року було винесено заочне рішення про повне задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 12.10.2018 року заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні.

12.02.2019 року ухвалою суду провадження у справі було зупинене до набрання чинності рішенням в іншій справі.

15.11.2019 року провадження у даній справі було поновлено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися Господарським судом.

Представник позивача при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Предметом позову у даній справі є стягнення з поручителя ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, укладеним між юридичною особою ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Преобразователь» та позивачем у справі. Кредитні зобов`язання вказаної юридичної особи були забезпечені порукою відповідно договору поруки від 24.09.2014 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 (а.с.31).

Згідно із пунктами 2, 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 року в справі № 910/1733/18 зазначено, що з дати набрання чинності останньої редакції ГПК до юрисдикції господарських судів належать спори стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення підсудності господарському суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналіз зазначених вище правових норм та предмету спору і суб`єктного складу сторін свідчить про те, що цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ч.1 п.1 255 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Преобразователь» про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала виготовлена та підписана 29 січня 2020 року.

Суддя О.В.Грищенко