Справа 522/9278/19
Провадження № 2/522/1463/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Стогнієнко Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області, третя особа: регіональний сервісний центр МВС в Київській області про звільнення майна з-під арешту, -
В судове засідання позивач не з`явився, представник надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності зазначив, що не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Третя особа до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення якого повідомлена належним чином. Надали відзив на позовну заяву та просив розглядати справу за відсутністю представника.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
По справі встановлені наступні фактичні обставини.
Позивач зазначає, що у листопаді 2018 року він звернувся до Територіального сервісного центру МВС №3246 з метою внесення змін до відомостей про транспортний засіб номер шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та напівпричепа бортового номер шасі НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , у чому йому було відмовлено оскільки вони знаходяться під забороною проведення будь-яких операцій на підставі рішення слідчого відділу Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС В Одеській області.
Позивачем до Регіонального сервісного центру МВС в Київській області була подана заява про звільнення з-під арешту та зняття заборони на проведення реєстраційних операцій від 12.04.2019 року, на що Листом №31/10-1653 від 19.04.2019 року Регіональний сервісний центр МВС в Київській області повідомив, що для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру МВС про зняття арешту з транспортних засобів необхідно надати постанову Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі про зняття обмежень або рішення суду.
Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.
На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема на підставі правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Статтею 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиняти нею дії, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15.05.2013 року у справі №6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження зазначено, що право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатись шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці правовідносини.
При таких обставинах суд вважає, що необхідно позов задовольнити, звільнивши майно з-під арешту.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 4, 15,16, 316, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст.ст. ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України ,суд, -
Позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області, третя особа: регіональний сервісний центр МВС в Київській області про звільнення майна з-під арешту,- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного тексту рішення: 28.01.2020 року.
Суддя: Абухін Р.Д.
28.01.2020