Ухвала

31 липня 2020 року

м. Київ

справа № 373/751/19

провадження № 61-10966ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області на постанову Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, треті особи: приватне акціонерне товариство «Київобленерго», Переяслав-Хмельницький районний сектор Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Київській області, про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом комунального підприємства «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області та просив стягнути з відповідача 246 292 грн майнової шкоди та 100 000 грн моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 03 березня 2019 року о 11:08 через перенапругу в електричній мережі у вказаній квартирі сталася пожежа, внаслідок якої було пошкоджено квартиру, побутову техніку та речі домашнього вжитку. Згідно звіту про причину виникнення пожежі, наданого Переяслав-Хмельницьким районний сектор Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Київській області від 04 березня 2019 року причиною виникнення пожежі є перевантаження електромережі. Послуги з утримання будинку позивача та прибудинкової території здійснюються КП «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, а тому позивач вважає, що згідно з вимогами статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідальність за спричинену шкоду та обов`язок її відшкодувати повинен нести відповідач. Позивач зазначає, що крім майнової шкоди йому була також заподіяна моральна шкода, яка полягає в порушенні права власності і сталого режиму життя його та родини у зв`язку з пожежею, постійних переживаннях та нервових потрясіннях, пов`язаних з численними зверненнями за захистом своїх прав. Перебування в постійному стресі призвело до погіршення здоров`я позивача. Внаслідок пожежі ОСОБА_1 та його родина фактично залишилися не лише без житла, а й без теплого одягу у холодну пору року.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року скасовано та прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КП «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 246 292 грн та 30 000 грн в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

23 липня 2020 року комунальне підприємство «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

На підставі статті сьомої Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб складає: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.

Предметом касаційного оскарження у даній справі є судове рішення, ухвалене у справі про відшкодування шкоди у розмірі 346 292 грн, тобто ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 * 250 = 525 500)

Отже, справа № 373/751/19 є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення за таких обставин можуть бути оскаржені, касаційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга КП «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області на постанову Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, треті особи: приватне акціонерне товариство «Київобленерго», Переяслав-Хмельницький районний сектор Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Київській області, про відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат