Справа № 139/193/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі судді Коломійцевої В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 27.08.2018 між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач є військовослужбовцем Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 ).

У зв`язку з наведеним, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання як дружини до досягнення дитиною трьох років, в розмірі 1/6 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Ухвалою від 25.03.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні без виклику осіб. Вказаною ухвалою за клопотанням позивача судом витребувано з в/ч НОМЕР_1 довідку про доходи відповідача за 2019 рік.

Відповідач копію ухвали від 25.03.2020 та доданих до неї матеріалів отримав 31.03.2020, відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило (а.с. 27-28).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони з 27 серпня 2018 року перебувають у шлюбі (а.с. 3).

У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку, позивачем доведено ту обставину, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та його дохід за 2019 рік становив 211647 грн 95 коп. (а.с. 22-25).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів та виду їх стягнення, в даному випадку, суд виходить із того, що середньомісячна заробітна плата відповідача становить: 211647 грн 95 коп./ 12 міс. = 17637 грн 33 коп.

Станом на час розгляду справи, прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» становить 2102 гривні.

Таким чином, суд враховує, що після відрахування усіх належних з особи платежів, її дохід не може бути меншим прожиткового мінімуму встановленого державою.

У разі задоволення вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кошти що будуть залишатися у відповідача становитимуть в середньому 5879 грн 11 коп.

При визначенні розміру аліментів та виду їх стягнення, в даному випадку, суд виходить із того, що відповідач працює, отримує заробітну плату, син проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, що потребує певних коштів, а також зважаючи, що утримання дітей є обов`язком обох батьків, вважає, що сума в розмірі саме 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, буде обґрунтованою та законною.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно з ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи вищевикладене, а також те що сину відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем, не виповнилось трьох років, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на своє утримання.

Як уже зазначалося вище, річний дохід відповідача за 2019 рік становив 211647 грн 95 коп.

У разі задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), його щомісячний дохід становитиме в середньому 5879 грн 11 коп.

Таким чином, у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання у повному обсязі в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), чистий дохід відповідача, у такому разі, в середньомісячному виразі становитиме: 5879 грн 11 коп. - 17637 грн 33 коп. / 6 = 2939 грн 55 коп.

Відповідач не надав суду жодних заперечень щодо неможливості сплати ним аліментів на утримання дружини у заявленому нею розмірі.

Вказане, на думку суду, свідчить про можливість відповідача сплачувати аліменти на дружину у зазначеному розмірі, а тому, враховуючи надані докази майнового стану ОСОБА_2 , суд вважає можливим визначити аліменти, які будуть з нього стягуватися на утримання дружини, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне їх задоволити повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за кожну заявлену позивачем вимогу, тобто в сумі 1681 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини, в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментівщомісячно, починаючи з 28.02.2020 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1681 гривню 60 копійок на користь держави.

Рішення в частині стягнення суми платежу (аліментів) на користь позивача ОСОБА_1 за один місяць з 28.02.2020 по 28.03.2020 допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення складено 06.08.2020.

Суддя: