Справа № 502/1678/16-ц
УХВАЛА

07 серпня 2020 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «Саган» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.08.2016 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «Саган», який у подальшому уточнив та просить суд: зобов`язати відповідача замінити поставлені двері на двері, які відповідають замовленню; зобов`язати відповідача надати позивачу належним чином оформлені документи на наданий товар; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 14500 гривень та усі судові витрати; зобов`язати відповідача зняти два вікна та встановити їх у відповідності до норм та вимог їх встановлення; стягнути з відповідача на користь позивача необхідну суму для встановлення 2 дверей загальною сумою 4125 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію грошових коштів необхідних на оформлення відкосів двох вікон загальною сумою 3650 гривень 50 копійок.

06.08.2020 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом здійснення певних дій, а саме відчужувати автомобіль FORD Kuga 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 - продавати, дарувати або здійснювати інші способи припинення права власності для ОСОБА_2 на даний автомобіль.

Зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

- найменування суду, до якого подається заява;

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

- предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

- ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

- інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України. Також, заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом здійснення певних дій (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України), а саме накладення арешту на рухоме майно, а саме автомобіль FORD Kuga 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , такий вид заходу передбачений п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, тому суду не зрозуміло, який саме захід забезпечення позову необхідно застосувати, як це передбачено п. п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно ч.5 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником до заяви про забезпечення позову не додано відповідний документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, та не містить чіткого визначення який саме захід забезпечення позову, який належить застосувати, а також відсутні докази сплати судового збору або підстави звільнення від сплати судового збору, з урахуванням положень ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Кілійського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан