Справа № 628/2616/19
Провадження № 2-др/628/8/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Коваленко О.А.,

при секретарі - Горбашовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп`янську заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткоого рішення,-

В С Т А Н О В И В:

За рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2020 року уточнений позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області про стягнення вихідної допомоги та звільнення задоволено частково. Змінено зазначені у наказі Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області від 27 серпня 2019 року № 188/ос із змінами за наказом № 197/ос від 09 вересня 2019 року, підставу звільнення ОСОБА_1 з посади начальника групи по централізованому господарському обслуговуванню 21 серпня 2019 року, а саме: за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Стягнуто з Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області, , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вихідну допомогу у зв`язку з поданою 21 серпня 2019 року заявою про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить 15 962, 31 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підлягали сплаті при подачі ОСОБА_1 позовної заяви.

27 липня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, так як суд не допустив до негайного виконання вказане рішення у частині стягнення з відповідача присудженої на її користь вихідної допомоги як заробітної плати. Заява обґрунтована тим, що з огляду на ст.. 44 КЗпП України та ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» вихідна допомога як гарантійна виплата та додаткова заробітна плата включена до структури заробітної плати, що відповідає ст.. 1 Конвенції МОП № 95 про захист заробітної плати від 08 червня 1949. У рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у ч. 2 ст. 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. Крім того, виплата їй відповідачем присудженої вихідної допомоги,в усякому разі, за один місяць буде впливати на розмір компенсаційних платежів, у зв`язку з несвоєчасною виплатою вихідної допомоги за правилами ст.. 117 КЗпП.

У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просить ухвалити додаткове рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши думку сторін, дослідивши рішення суду, судом встановлено наступне.

Так, за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2020 року уточнений позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області про стягнення вихідної допомоги та звільнення задоволено частково. Змінено зазначені у наказі Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області від 27 серпня 2019 року № 188/ос із змінами за наказом № 197/ос від 09 вересня 2019 року, підставу звільнення ОСОБА_1 з посади начальника групи по централізованому господарському обслуговуванню 21 серпня 2019 року, а саме: за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Стягнуто з Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області, , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вихідну допомогу у зв`язку з поданою 21 серпня 2019 року заявою про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить 15 962, 31 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підлягали сплаті при подачі ОСОБА_1 позовної заяви.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більш ніж за один місяць.

Згідно висновків, висловлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 94 КЗпП України, частина перша статті 1 Закону України «Про оплату праці»).

У рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» й «оплата праці», які використані у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини). Крім того, Конституційний Суд України у тому ж рішенні дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат (абзац восьмий пункту 2.1 мотивувальної частини).

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» відносить до структури заробітної плати основну та додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Означена структура заробітної плати відображена також у розробленій відповідно до Закону України «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці і стандартів Системи національних рахунків Інструкції зі статистики заробітної плати (далі - Інструкція), затвердженій наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, що був зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До цього фонду, який складається з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати й інших заохочувальних та компенсаційних виплат, включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору та суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці (пункти 3.8 і 3.9 Інструкції).

Отже, вихідна допомога не належить до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури (близькі за змістом висновки висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (пункт 34); від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 60)).

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ухваленні додаткового рішення.

Керуючись ст..270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 628/2616/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області про стягнення вихідної допомоги та звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Коваленко О.А.