465/581/20
2-з/465/29/20
У Х В А Л А

"31" січня 2020 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на адміністративний корпус, загальною площею 3562,2 кв.м., що за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та заборони щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій іншими особами.

Зазначену заяву мотивує тим, що 27 грудня 2019 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір позики (безпроцентної) грошових коштів на суму 2 329 288, 50 (два мільйони триста двадцять девять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 50 копійок. За умовами Договору ОСОБА_2 до 31.12.2020 року зобов`язується повернути таку ж суму грошей, що підтверджується розпискою від 27.12.2019 р..

В забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань за Договором позики між ОСОБА_2 (Іпотекодавець) та ОСОБА_1 (Іпотекодержатель) було укладено Іпотечний договір від 27 грудня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 978, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я.

Предметом іпотеки за цим договором є адміністративний корпус, загальною площею 3562,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дані про обтяження Приміщення на підставі Іпотечного договору були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що підтверджується інформаційною довідкою від 15.01.2020 №196350165.

Відповідно до п. 5.3 Іпотечного договору у разі порушення Основного зобов`язання та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю Письмову вимогу про усунення порушення, в якій Іпотекодержатель зазначає стислий зміст порушених Іпотекодавцем зобов`язань, вимогу про виконання порушеного зобов`язання у тридцятиденний строк або більш тривалий строк, встановлений Іпотекодержателем та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом строку, встановленого Іпотекодержателем Письмова вимога залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати стягнення на Предмет іпотеки відповідно до цього Договору та чинного законодавства.

На підставі п. 5 Договору позики, за яким сума позики, може бути повернута Позичальником достроково, а також п. 5.3 Іпотечного договору 17.01.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою про дострокове повернення грошових коштів до 23.01.2020 р. включно.

Станом на дату звернення із заявою про забезпечення позову до суду, жодної відповіді на свою вимогу ОСОБА_1 не отримував. Однак 23.01.2020 р. ОСОБА_1 дізнався про те, що державним реєстратором Кіріченком Віталієм Васильовичем Глинянської міської ради Золочівського району, Львівської області, 15.01.2020 року були проведені незаконні реєстраційні дії, а саме: здійснено зміну власника частки у розмірі 99/100 на Приміщення на Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.01.2020 №197448643, та згідно з цією інформаційною довідкою, зник запис про наявність іпотеки.

ОСОБА_1 має обґрунтовані сумніви у поверненні йому грошових коштів за Договором позики, так як вищезазначені записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо безпідставного зникнення іпотеки, свідчать про те, що він може залишитись без грошових коштів, і без приміщення, яке було передано йому в іпотеку на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 , а тому вимушений звернутися до суду з проханням про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, оскільки тільки таким чином, може реалізувати своє право на ефективний захист порушених прав.

Перевіривши доводи поданої заяви, а також додані до неї матеріали приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може Істотно ускладнити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів заявника за захистом яких він має намір звернутися до суду, утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на адміністративний корпус, загальною площею 3562,2 кв.м. який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

Заборонити будь-яким особам, які відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії, приймати будь-які рішення, щодо адміністративного корпусу, загальною площею 3562,2 кв.м. який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

Заборонити будь-яким особам, які відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які записи, змінювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які записи, скасовувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо адміністративного корпусу, загальною площею 3562,2 кв.м. який знаходиться за адресою: адміністративного корпусу, загальною площею 3562,2 кв.м. який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Стягувач за ухвалою: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

Боржник за ухвалою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання: до 31 січня 2023 року.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 15-ти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Мартьянова С.М.