Провадження: 2-з/484/1/20
Справа № 484/2511/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2020 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2020 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області звернулася ОСОБА_1 за заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просила накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0076 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :03:007:0045, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, - що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Вказану заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що має на мір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Предметом позову буде заявлена вимога: «Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0076 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :03:007:0045, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04. З 01 грудня 2011 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2020 року (справа №484/1819/20).

Під час шлюбу, а саме 25 травня 2016 року відповідач придбав у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0076 та, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :03:007:0045, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04 (далі - земельна ділянка).

Земельна ділянка придбана спільними зусиллями та коштами подружжя за час їх шлюбу, а відтак підлягає поділу на рівні частини між сторонами як спільне майно подружжя незалежно від того, що право власності зареєстровано на ім`я відповідача.

На даний час спірна земельна ділянка зареєстрована як об`єкт приватної власності відповідача, що дає йому можливість до вирішення позову по суті здійснити її відчуження на користь інших осіб (продати, подарувати, обміняти тощо) або обтяжити її (передати у заставу, іпотеку тощо), що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за результатами розгляду позову, з яким позивач має намір звернутися до суду.

Заявниця посилаючись на ризики та високу ймовірність відчуження земельної ділянки до вирішення справи по суті, що обумовлено неприязними стосунками між подружжям, вказує на необхідність просити суд вжити заходи забезпечення позову та тимчасово обмежити відповідача у праві розпорядження спірним майном шляхом накладення арешту на майно до набрання законної сили рішення суду.

У відповідності з ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб -громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, а також надати суду докази на підтвердження того, що майно, на яке слід накласти арешт з метою забезпечення позовних вимог, належить боржнику.

Так заявник в своїй заяві про забезпечення позову просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,0076 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :03:007:0045, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, - що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , при цьому фактично не надає суду документів та взагалі будь-яких доказів на підтвердження того, що існують обставини, які в подальшому можуть привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Згідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 не наведено достатніх доказів того, що є необхідність в забезпеченні її позову, окрім її субєктивних висновків з посиланням на неприязні стосунки між подружжям, які б достовірно підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а також не враховано співмірність із заявленими позовними вимогами.

За змістом ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпечені позову.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та недоведеною, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353-354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: підпис.