У Х В А Л А

05.08.2020 Справа №2-117/09

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також зупинення виконання за дублікатом виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.07.2020 року звернувся в суд із заявою про визнання дублікату виконавчого листа №2-117/09 від 01.12.2010 року, виданого на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму неповернутого основного боргу в розмірі 4 089 907 грн. 50 коп., а також три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 216 409, 29 грн. таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із повним та фактичним виконанням рішенням суду.

Крім цього, 22.07.2020 року ОСОБА_1 подав заяву якою просить винести ухвалу, якою зупинити виконання за дублікатом виконавчого листа, виданим Тернопільським міськрайонним судом на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму неповернутого основного боргу в розмірі 4 089 907 грн. 50 коп., а також три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 216 409, 29 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.07.2020 року зазначені заяви передані на розгляд головуючому судді Ромазан В.В.

27 липня 2020 року представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Кметиком В.С. подано заяву про відвід судді Тернопільського міськрайонного суду у розгляді зазначених заяв. Заявник, як на підставу відводу судді покликається на те, що суддя Ромазан В.В. неодноразово виносив судові рішення у якій стороною у справі є ОСОБА_1 , а саме у справі №607/7887/14 про видачу дублікату виконавчого листа, у справі №607/12564/15 від 19.10.2015 року про визнання дій державного виконавця неправомірними, а тому у нього є сумнів в об`єктивності та неупередженості прийняття судового рішення по поданих ним заявах.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 27 липня 2020 року заяву про відвід судді Ромазана В.В. у даній справі передано до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для виконання вимог ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайоного суду Грицай К.М. від 04 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кметика В.С. про відвід судді Тернопільського міськрайонного суду Ромазана В.В. від розгляду справи за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Кметика В.С. про зупинення виконання за дублікатом виконавчого листа від 24.09.2014 року № 607/7887/14ц та за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Кметика В.С. про визнання дублікату виконавчого листа №607/7887/144ц від 24.09.2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Однак, вивчивши матеріали зазначеної справи, вважаю, що існують підстави для самовідводу судді.

Згідно вимогами пункту 5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо наявні обставини, котрі хоча не передбачені пунктами 1-4 ч.1 ст.36 ЦПК України, однак викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та її об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії, «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Аналогічна норма передбачена також джерелами міжнародного права.

Так, у пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості суддя.

У даному випадку, враховуючи конкретні обставини справи та суб`єктивне відношення представника заявника до суду, задля унеможливлення виникнення сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Ромазана В.В. у розгляді поданих ним заяв, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти самовідвід судді Ромазана В.В. у справі по розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також зупинення виконання за дублікатом виконавчого листа.

Справу передати до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан