Справа № 638/9660/19
Провадження № 2-з/638/273/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова

в складі головуючого судді Штих Т.В.

при секретарі Дзюба Є.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права в порядку розгляду заяви про забезпечення позову, -

встановив:

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Шевцовим О.А. подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на 1-кімнтану квартиру загальною площею 75,5 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; 2-кімнтану квартиру загальною площею 121,2 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; 4-кімнтану квартиру загальною площею 181,8 кв.м., житловою площею 129,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ; та заборонити відповідачу ОСОБА_4 та державним реєстраторам прав на нерухоме майно здійснювати відчуження та будь-які інші реєстраційні дії щодо вказаних об`єктів нерухомого майна.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відпоівдачем ОСОБА_4 17.02.2020 здійснено розподіл спірної квартири АДРЕСА_3 , внаслідок якої утворилось два окремі об`єкти нерухомого майна. Вважає, що це свідчить про те, що відповідачем ОСОБА_4 розпочати дії направлені на створення умов, за яких заявлені позовні вимоги не зможуть бути виконані. Дані обставини прямо вказують на намір відповідача ОСОБА_4 ухилятися від виконання рішення суду та на намір подальшого відчуження спірного нерухомого майна.

Перевіривши матеріали наданої заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч.3 ст. 150 ЦПК України вимагає щоб види забезпечення позову були співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, крім обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, інших доказів чи обґрунтування доводів про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення, заявником суду не надано.

Суд також зазначає, що заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Враховуючи викладене, суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шевцова Олександра Анатолійовича про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.