Справа № 697/153/20
Провадження № 2/697/286/2020
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Льон О.М.
за участю секретаря с/з Дрянової Н.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ :
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:
05.02.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.03.2020.
Ухвалою суду від 25.05.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті на 01.07.2020, який було відкладено на 20.07.2020.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 Л ОСОБА_5 , яка діє на підставі ордеру серії ВН №138053 від 23.01.2020 та договору про надання правової допомоги від 14.01.2020 (а.с.12-15) не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.34,45).
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою останнього відомого місця реєстрації та через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі суду, судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.63,64). Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
З оригіналу розписки від 01.06.2016 (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , узяв у борг у громадянина ОСОБА_2 4000 доларів США строком на два місяці, і 5500 доларів США строком на один місяць. Зобов`язався повернути борг, а також виплатити ОСОБА_2 7% від суми займу за кожен місяць користування грошовими коштами. Суму отримав у повному розмірі при підписанні розписки.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту передання грошей.
Укладений договір позики відповідає вимогам ч.1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним в письмовій формі та відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позивач на підтвердження укладення договору та його умов представив суду оригінал розписки позичальника.
У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).
Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами в належній формі було укладено договір позики, проте відповідач порушив свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів, тому позивач має право стягнути частину позики, що залишилася. Представником позивача у позовній заяві зазначено, що відповідачем ОСОБА_3 частково виконано зобов`язання з повернення боргу, а саме 01.08.2016 сплачено позивачу 560 дол. США; 26.11.2016 - 300 дол. США; 06.01.2017 - 300 дол. США; та 01.04.2017 - 100 дол. США. Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню частина позики, що залишилася у сумі 2740 дол. США.
В частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 8899 дол. США процентів за прострочення виконання зобов`язання, суд зазначає наступне.
Предметом договору позики, укладеного між сторонами 01.06.2016 є іноземна валюта - долари США, його умовами також передбачено розмір одержання процентів за користування грошовими коштами у розмірі 7% від суми займу за кожен місяць.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Суд частково погоджується з наведеним у позові розрахунком боргу за відсотками за користування грошовими коштами, оскільки представником позивача невірно обраховано та зазначено періоди здійснених відповідачем проплат.
Так, за період з 01.06.2016 по 31.07.2016 (2 місяці) розмір відсотків за користування грошовими коштами становить 560 дол. США, виходячи з розрахунку (4000х7%)х2=560 дол США;
- за період з 01.08.2016 по 25.11.2016 (3 місяці 25 днів) 922,78 дол. США, виходячи з розрахунку (3440х7%)х3=722,4 дол США; та (3440х0,233%)х25 днів=200,38 дол. США;
- за період з 26.11.2016 по 05.01.2017 (1 місяць 10 днів) 292,96 дол. США, виходячи з розрахунку 3140х7%=219,8 дол США; та (3140х0,233%)х10 днів=73,16 дол. США;
- за період з 06.01.2017 по 31.03.2017 (2 місяці 26 днів) 569,65 дол. США, виходячи з розрахунку (2840х7%)х2=397,6 дол США; та (2840х0,233%)х26 днів=172,05 дол. США;
- за період з 01.04.2017 по 01.02.2019 (22 місяці) 4219,6 дол. США, виходячи з розрахунку (2740х7%)х22=4219,6 дол США.
Загальний розмір відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.06.2016 по 01.02.2019 становить 6565 дол. США (560+922,78+292,96+569,65+4219,60).
Відповідно до ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.524 ЦК України грошове зобов`язання може бути виражене у гривні або сторони в договорі можуть визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у розмірі 2740 дол. США та відсотків за договором позики у розмірі 6565 дол. США, а всього 9305 дол. США.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2832,00 грн., що підтверджується квитанцією від 23.01.2020 (а.с.17).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 526, 599, 610, 1046-1049 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , 9305 (дев`ять тисяч триста п`ять доларів США) з яких:
- 2740 дол. США залишок суми боргу за договором позики;
- 6565 дол. США відсотки за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 2264,18 (дві тисячі двісті шістдесят чотири гривні 18 коп.) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 27 липня 2020 року (25,26 липня 2020 року - вихідні дні).
Головуючий О . М . Льон