Справа № 216/759/20
Провадження 2/216/2318/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 липня 2020 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

судді - Сидорак В. В.

секретар судових засідань - Баля А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

Стислий виклад позиції позивача.

11.02.2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до ТзОВ «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» про стягнення компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01.11.1994 року по 11.12.2019 року у розмірі 45874,30 грн. та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку від дня звільнення по день подачі позовної заяви у сумі 9967,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона працювала у ТзОВ «АФ «РЕСПЕКТ-ЛЛ» з 02 червня 1995 року по 11 грудня 2019 року на посаді директора з 01.11.1994 року по 07.09.2016 року, з 08.09.2016 року по 11.12.2019 року - заступник директора.

ТзОВ «АФ «РЕСПЕКТ-ЛЛ» було створено на базі майна Криворізької філії аудиторської фірми «РЕСПЕКТ-ЛЛ».

При звільненні позивачці було сплачено розрахункові кошти не у повному обсязі. Зокрема всього неоплачених щорічних відпускних за період роботи позивачки становить 301 календарний день, середня заробітна плата для нарахування відпускних, складає 162,10 грн. Компенсація за невикористану відпустку за період з 01.11.1994 року по 11.12.2019 рік складає 48792,10 грн., виплачена відповідачем компенсація при звільненні становить 2917,80 грн., відповідно компенсація за невикористану відпустку становить 45874,30 грн.

Середня заробітна плата розрахована позивачкою становить 249,19 грн. за робочий день. За період звільнення з 11.12.2019 року по 10.02.2020 року пройшло 40 робочих днів, тому середній заробіток за час затримки від дня звільнення по день подачі позовної заяви складає 9967,60 грн.

Посилаючись на приписи ст. 116, ст. 117 КЗпП України, просить позов задоволити в повному обсязі та в усних поясненнях зазначила, що внаслідок виділення із складу ТзОВ аудиторська фірма «РЕСПЕКТ» його криворізької філії в самостійну юридичну особу ТзОВ «Аудитосрська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» до такої юридичної особи перейшли усі права та обов`язки як філії, в тому числі щодо виплати заробітної плати і відпускних працівникам які спочатку працювали в філії а після реорганізації в ТзОВ «Аудитосрська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ».

Під час судового розгляду зазначила, що усі документи пов`язані з діяльністю Криворізької філії АФ «Респект-ЛЛ» після утворення ТзОВ «АФ «Респект-ЛЛ» залишились зберігатися за місцем знаходження новоствореного товариства в м. Кривий Ріг.

Стислий виклад позиції відповідача.

Згідно поданого 07.04.2020 року відзиву відповідача останній зазначає, що розглянувши заявлені позовні вимоги про стягнення компенсації за невикористану відпустку за період роботи позивача з 01.11.1994 року по 11.12.2019 року у сумі 45874,30 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 9967,60 грн., визнає такі позовні вимоги частково у сумі 30878,50 грн. Залишок позовних вимог у сумі 24963,40 грн., не визнає.

Зокрема, відповідач повністю визнає позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, в зв`язку з чим повністю у добровільному порядку перераховано позивачці грошові кошти у сумі 8023,92 грн. з поточного рахунку відповідача на картковий рахунок позивачки після утримання відповідних податків та зборів згідно діючого законодавства України.

Також відповідач частково визнає позовну вимогу щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку, а саме: у сумі 20910,90 грн. за період знаходження позивача з відповідачем у трудових відносинах з 18.04.2002 року (дата державної реєстрації відповідача) по 11.12.2019 рік (дата звільнення позивачки), тобто за 17 років 07 місяців 23 дні. У позивача залишилось невикористаних 147 календарних днів відпустки.

Відповідач погоджується з визначеним позивачем розміром середньоденної заробітної плати у сумі 162,10 грн. для обчислення компенсації. Таким чином, сума компенсації становить 23828,70 грн. (147 х 162,10 грн.), з них за 18 днів позивач отримала компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2917,80 грн. Однак, при звільненні відповідачу було помилково нараховано компенсацію за 18 невикористаних календарних днів щорічної відпустки у сумі 2917,80 грн. (18 х 162,10 грн.), в той час як слід було нарахувати компенсацію за 13 календарних днів у сумі 2107,30 грн. (13 х 162,10 грн.), тобто сума переплати складає 810,50 грн. (2917,80 грн. - 2107,30 грн.).

Сума компенсації в розмірі 20910,90 грн. (23828,70 грн. - 2917,80 грн. - 810,50 грн.) була добровільно перерахована відповідачем на картковий рахунок позивача, після утримання відповідних податків та зборів згідно діючого законодавства України.

Разом з тим, позовні вимоги позивача в розмірі 24963,40 грн. відповідачем не визнано, через те, що ТзОВ аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» була створена 22.03.2002 року шляхом виділення, відповідно до ст. ст. 23-30 ЦК Української РСР, ст. ст. 1-5 розділу, глави 2 розділу ІІ Закону України «Про господарські товариства», ст. ст. 5-10 Закону України «Про підприємства в Україні» (в редакції на момент створення), на базі майна Криворізької філії ТзОВ аудиторська фірма «РЕСПЕКТ» (м. Одеса) та є правонаступником цього суб`єкта господарювання виключно в частині виконання господарських зобов`язань за договором про надання аудиторських послуг, укладеного Криворізькою філією ТзОВ аудиторська фірма «РЕСПЕКТ» (м. Одеса). Відповідач є частковим правонаступником ТзОВ аудиторська фірма «РЕСПЕКТ», зберігає за собою всі права та обов`язки щодо всіх укладених Криворізькою філією ТзОВ аудиторська фірма «РЕСПЕКТ» договорів з іншими підприємствами та організаціями, але відповідач не отримав від зазначеного суб`єкта господарювання грошових коштів для розрахунків з його працівниками. Таким чином, в результаті фактичних організаційно-економічних перетворень вказаного суб`єкта господарювання не відбулося переходу його прав та зобов`язань за трудовими договорами з найманими працівниками за період з 01.11.1994 року по 18.04.2002 року, тому відповідач не може нести відповідальність за трудовими відносинами позивача з іншою юридичною особою - роботодавцем, у сумі 24963,40 грн.

Просить суд закрити провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 9967,60 грн., та компенсації за невикористані частини щорічних відпусток за період з 18.04.2002 року по 11.12.2019 року у сумі 20910,90 грн., та відмовити в іншій частині позовних вимоги про стягнення залишку грошових коштів у сумі 24963,40 грн. як компенсації за невикористані частини відпусток за період з 01.11.1994 року по 18.04.2002 року.

При цьому під час судового розгляду представник відповідача зазначив, що будь-яких документів пов`язаних з діяльністю Криворізької філії АФ «Респект-ЛЛ» в ТОВ «АФ «Респект-ЛЛ» не має і вважає, що такі повинні були бути переданими в ТзОВ АФ «Респект» в м. Одеса, після припинення існування відповідної Криворізької філії. Чи були такі дії зроблено позивачкою, яка на момент припинення діяльності Криворізької філії була директором, йому невідомо. Також зазначає, що до новоутвореного підприємства перейшли виключно майнові права та обов`язки які були перед цим у філії при цьому права пов`язані з трудовими обов`язками до таких прав та обов`язків не відносяться.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

12.02.2020 року - ухвала про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі на 12.03.2020 року.

07.04.2020 - подано відзив на позовну заяву.

12.05.2020 року - в зв`язку з частковим визнанням позову відповідачем та відповідною оплатою сум заборгованості, ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву в якій просить стягнути компенсацію за невикористану відпустку з 01.11.1994 року по 11.12.2019 року у розмірі 24963 грн. 40 коп. А також 17692 грн. 50 коп. середній заробіток за час затримки розрахунку з 12.12.2019 року по 12.05.2020 року.

08.07.2020 року - ОСОБА_1 знову подала уточнену позовну заяву в якій фактично змінила вимоги щодо стягнення компенсації за час затримки виплати заробітної плати та зазначила період з 12.12.2019 року по 27.07.2020 року та розмір компенсації 30650,37 грн.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до відомостей наявних в трудовій книжці, 02.06.1995 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду директора філії по переведенню в Криворізький філіал аудиторської фірми «Респект», на вказаному записі проставлено штамп Криворізької філії АФ «Респект». 18.04.2002 року утворено ТОВ «АФ «Респект-ЛЛ», де ОСОБА_1 продовжила працювати директором, зважаючи на відсутність будь-яких записів про звільнення в зв`язку з утворенням ТОВ «АФ «Респект-ЛЛ» та наявність наступного порядкового запису від 07.09.2016 року, згідно якого була звільнена з посади директора за власним бажанням та 08.09.2016 року прийнята на посаду заступника директора вказаного товариства. 11.12.2019 року звільнена з посади заступника директора за власним бажанням. Вказані записи завірені підписом директора ТОВ «АФ «Респект-ЛЛ» та проставлено печатку вказаного товариства (а. с. 8-9).

Згідно протоколу № 1 зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» від 22.03.2002 року встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» було створено на базі майна Криворізької філії аудиторська фірма «РЕСПЕКТ» ТзОВ аудиторська фірма «РЕСПЕКТ -ЛЛ», та до останнього за розподільним актом (балансом) перейшли всі майнові прав і обов`язки Криворізької філії щодо всіх укладених договорів з іншими підприємствами та організаціями (а. с. 10).

З протоколу № 15 зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ» від 15.03.2002 року встановлено, що в зв`язку з виробничими інтересами товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ» та звуженням його діяльності в м. Кривому Розі виділено зі складу товариства його Криворізьку філію, яка має дозвіл на розміщення філії в м. Кривому Розі № 6/7-594 від 24.05.1996 року, ідентифікаційний код під номером 24239303 в самостійну юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ». Визначено, що до товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» за розподільним актом (балансом) перейшли всі майнові прав і обов`язки Криворізької філії товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» після його державної реєстрації (а. с. 137-138).

Відповідно до витягу з Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація ТзОВ «АФ «Респект-ЛЛ», відбулася 18.04.2002 року, місце знаходження юридичної особи АДРЕСА_1 (а. с. 11-13, 80-83).

Установчим договором про створення товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ», визначено перехід до останнього всіх майнових прав та обов`язків Криворізької філії аудиторської фірми «РЕСПЕКТ» Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» (а.с.146-149).

З відповіді генерального директора АФ «РЕСПЕКТ» (товариство з якого виділилась Криворізька філія) від 25 травня 2020 року №79 вбачається, що у 1994 році філії, відділення та інші відокремленні підрозділи, що не мали статусу юридичної особи і були розташовані на території іншої, ніж платник податків територіальній одиниці, мав право самостійно здійснювати бухгалтерський облік, складати окремий баланс, а також здійснювати перерахування податків, зборів та інших платежів, а також звітування на своїй адміністративно-територіальній одиниці, але при обов`язковій умові реєстрації та отримання окремого ЄДРПОУ.

Криворізька філія була зареєстрована виконавчим комітетом Саксаганської районної ради народних депутатів, отриманий окремий код ЄДРПОУ, філія самостійно вела бухгалтерський облік, складала самостійний баланс, директор філії самостійно приймав і звільняв працівників з роботи, здійснювали кадровий облік, оплату праці. Філія самостійно сплачувала податки, збори і нічиї платежі, самостійно звітувала у податкову інспекцію, статистику, органи соціального страхування та Пенсійного фонду.

Згідно протоколом №15 від 15.03.2002 року Криворізька філія була виділена із складу АФ «РЕСПЕКТ» у вигляді ТОВ, в самостійну юридичну особу і передаточний баланс складався із балансу Криворізької філії. Нове ТОВ «АФ «РЕСПЕКТ-ЛЛ» було створено на базі майна Криворізької філії.

Жоден працівник не був оформлений у АФ «РЕСПЕКТ» м. Одеси. Всі працівники Криворізької філії оформлялися на роботу у м. Кривому Розі, а відтак і всі кадрові особі справи, відомості нарахування і виплати заробітної плати, накази на прийом і звільнення, відпустки зберігаються у ТОВ «АФ «РЕСПЕКТ-ЛЛ». Усі розрахунки по заробітній платі з працівниками проводились криворізькою філією, заборгованості із заробітної плати у філії ніколи не було (а. с. 182).

З довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №25 від 19.10.2016 року видана ТзОВ «АФ «Респект -ЛЛ», яка видавалась для оформлення документів для призначення пенсії вбачається, що ОСОБА_1 отримувала заробітну плату з листопада 1994 року у вказаному ТзОВ (а. с. 185).

З акту №1937/10.05.-13 від 08 листопада 2019 року, складений Головним управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вбачається, що перевірці підлягало підтвердження наявності трудового стажу та сум нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи «Аудиторська фірма «Респект-ЛЛ» з листопада 1994 року по грудень 2000 року. Перевіркою встановлено: ОСОБА_1 призначена на посаду директора Криворізької філії АФ «Респект-ЛЛ» за сумісництвом з 01.11.1994 року (наказ №1 від 01.11.1994 року); ОСОБА_1 призначена на посаду директора Криворізької філії АФ «Респект-ЛЛ» за основним місцем роботи з 02.06.1995 року (наказ №2 від 02.06.1995 року). Вказаний акт підписано спеціалістом пенсійного фонду та директором ТзОВ «АФ «Респект-ЛЛ» (а. с. 187-189).

Згідно платіжних доручень №712 та №717 позивачці було виплачено 8023,92 грн. та 16833,28 грн. відповідно (а. с. 78-79)

Нормами статей 28, 29 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин), визначено, що юридичні особи утворюються в порядку, встановленому законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Юридична особа набуває цивільних прав і бере на себе цивільні обов`язки через свої органи, що діють у межах прав, наданих їм за законом або статутом (положенням).

Статтею 31 вказаного кодексу надавалось право юридичній особі відкривати філіали, при цьому керівник філіалу діяв на підставі довіреності, одержаної від відповідної юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про підприємства в Україні», в редакції від 22.03.2002 року, підприємство може бути створено в результаті виділення із складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об`єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є

згода власника чи уповноваженого ним органу.

Створення підприємств шляхом виділення здійснюється із збереженням за новими підприємствами взаємозобов`язань та укладених договорі з іншими підприємствами.

Так для з`ясування повноважень Криворізької філії, суд зобов`язував сторони надати відповідні докази. Жодного документу, який міг би підтвердити наявність чи відсутність обов`язку Криворізької філії аудиторської фірми «РЕСПЕКТ-ЛЛ», щодо проведення розрахунків з працівниками філії у випадку звільнення суду не надано. Як і не заявлено жодного клопотання, щодо можливості отримання відповідної інформації, при цьому повідомлено суд про відсутність відповідних доказів як в ТОВ «АФ «Респект-ЛЛ» так і в АФ «Респект». За таких обставин суд вважає за можливе встановити вказану обставину з наявних у суду та досліджених під час судового розгляду доказів з яких вбачається, що при створенні товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ», до останнього перейшли усі майнових прав та обов`язків Криворізької філії аудиторської фірми «РЕСПЕКТ». При цьому як з пояснень позивачки наданих під час судового розгляду, так з письмової відповіді директора АФ «Респект» вбачається, що розрахунки по заробітній платі з працівниками Криворізької філії, відповідно і інші виплати пов`язані з трудовими відносинами здійснювались Криворізькою філією. Факт надання філії, повноважень пов`язаних з виникненням обов`язків в сфері дії трудового законодавства, підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 . З яких слідує, що при виділенні Криворізької філії зі складу АФ «Респект», не проводилось жодних звільнень працівників та не здійснювався новий набір таких у новостворене товариство, фактично трудові відносини які розпочались з Криворізькою філією, продовжили свою дії з ТОВ «АФ «Респект-ЛЛ». Такі обставини на думку суду свідчить про надання ТзОВ АФ «Респект», Криворізькій філії, повноважень пов`язаних з прийомом на роботу та відповідно проведення усіх розрахунків з працівниками філії які виникають при виконанні трудових обов`язків.

При цьому до показів представника відповідача в частині відсутності будь-яких документів пов`язаних з діяльністю Криворізької філії АФ «Респект-ЛЛ» в ТОВ «АФ «Респект-ЛЛ» та відмови надати суду необхідні докази для встановлення обставин справи, суд ставиться критично та вважає такі покази спростованими довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.10.2016 року №25, видана ОСОБА_1 (а. с. 185), яка була сформована АФ «Респект-ЛЛ», на підставі особових рахунків по заробітній платі, відомостей про нарахування заробітної плати, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що є фактичною адресою відповідача. Період проведення розрахунку з 1994 по 2000 роки. Вказана довідка підписана керівником та головним бухгалтером підприємства (а. с. 185). А також, Актом №1937/10.05.-13 від 08 липня 2019 року, що підтверджує факт зберігання документів Криворізької філії АФ «Респект-ЛЛ» в ТзОВ «АФ «Респект-ЛЛ» за адресою: м. Кривий Ріг, пр.. Миру, 50/77, документи які пред`являлись для перевірки прошнуровані та пронумеровані (а. с. 187-189).

В силу вимог ч. 4 ст. 88 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. За наведених вище обставин та зважаючи на приписи вказаної норми закону, суд вважає встановленим обов`язок ТОВ «АФ «Респект-ЛЛ» по виплаті визначених законом сум ОСОБА_1 пов`язаних з її звільненням, зокрема в період її роботи в Криворізькій філії АФ «Респект-ЛЛ». Також суду вважає встановленою і кількість днів 301 (зазначених позивачкою) невикористаної позивачкою відпустки.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Так у поданому відзиві на позовну заяву, відповідач погодився з визначеним позивачем розміром середньоденної заробітної плати у сумі 162,10 грн. для обчислення компенсації, сумнівів щодо достовірності вказаної виплати у суду не має оскільки така сума розрахована відповідно до постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», згідно вищевказаної постанови під час обчислення середньої заробітної плати включаються: основна зарплата, доплати і надбавки, премії, винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років. Усі виплати включаються до розрахунку середньої заробітної плати в тому розмірі, у якому їх нараховано, без виключення сум відрахування на податки та стягнення аліментів. Вказані обставини дають підстави суду враховувати цю суму для розрахунку необхідних виплат.

Згідно частини 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до частини першої статті 83 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідачем по справі, в зв`язку з частковим визнанням позову було виплачено позивачці 30878,50 грн. З яких 9967,60 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку від дня звільнення по день подачі позовної заяви (сума після утримання відповідних податків та зборів складає 8023,92 грн.) та 20910,90 грн. компенсації за невикористану відпустку (сума після утримання відповідних податків та зборів складає 16833,28 грн.) (а. с. 78-79).

Отже, відповідачем повністю задоволено вимогу щодо компенсації середнього заробітку від дня звільнення по день подачі позовної заяви до суду. Та частково задоволено вимогу щодо компенсації за невикористану відпустку і така компенсація була фактично виплачена за невикористані відпустки за період роботи з 18.04.2002 року по 11.12.2019 року (вказаний період відповідає дню державної реєстрації ТзОВ «АФ «Респект-ЛЛ» та періоду роботи позивачки в такому товаристві).

Таким чином залишається невирішеним питання щодо необхідності компенсації за невикористану відпустку у розмірі 24963,40 грн. (період з 01.11.1994 року по 17.04.2002 року, в який фактично не було використано 154 дні відпустки).

Зважаючи на встановлення судом обставин, які підтверджують обов`язок ТзОВ «АФ «Респект-ЛЛ» здійснювати виплати по трудових зобов`язаннях Криворізької філії АФ «Респект-ЛЛ», суд вважає доведеним і факт роботи позивачки в Криворізькій філії АФ «Респект-ЛЛ» з 01.11.1994 року за сумісництвом, а в подальшому з 02.06.1995 року як за основним місцем роботи (акт від 08.07.2019 р. а. с. 187-189 та копія трудової книжки а. с. 8-9). Виходячи з приписів ст. 2 ЗУ «Про відпустки», - право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Суд вважає, що відповідачці слід обчислювати право на відпустку саме з 01.11.1994 року, оскільки з такого часу вона перебувала у трудових відносинах з підприємством.

Отже, сума компенсації як підлягає до стягнення з відповідача за невикористану відпустку позивачки повинна становити 24963,40 грн. (154 х 162,10 грн.) за виключенням 810,50 грн., що дорівнює 24152,90 грн. Оскільки, при звільненні відповідачем було здійснено переплату коштів за 5 днів, які не визнаються відповідачем (5 х 162,10 грн. = 810,50 грн.).

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття до розгляду та вирішення уточнених позовних вимог, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач в праві збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого судового засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.02.2020 року провадження у справі було призначено до розгляду на 12.03.2020 року в порядку спрощеного провадження. До вказаного дня будь-яких уточнень до позовної заяви позивачкою не подавалось.

У визначений ухвалою суду день, відбулося перше судове засідання на яке не з`явився представник відповідача, своїм правом збільшити або зменшити розмір позовних вимог позивачка до першого судового засідання не скористалась. Крім цього 12.03.2020 року, позивачці, відповідно до приписів глави 6 ЦПК України було забезпечено право перед вирішення питання щодо відкладення судового розгляду в зв`язку з неявкою представника відповідача, подати необхідні клопотання (ст. 222 ЦПК України), в такий день жодних клопотань щодо збільшення чи зменшення позовних вимог позивачка не заявила. Уточнені позовні заяви були подані 12.05.2020 року та 08.07.2020 року.

Статтею 120 ЦПК України встановлюються строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, зокрема передбачено, що строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом, в даному випадку строк процесуальної дії встановлено до першого судного засідання.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що уточнені позовні заяви надійшла до суду після початку першого судового засідання, такі заяви підлягають залишенню судом без розгляду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про стягнення суми судового збору суд враховує, що вимоги позивачки фактично задоволенні в повному обсязі, в тому числі шляхом часткового визнання позову відповідачем. Також судом враховується і поведінка відповідача який повідомив про відсутність у нього доказів, які мають значення для справи та не надав таких для вивчення суду, а тому за таких обставин з відповідача підлягає до стягнення повний розмір судового збору.

Позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено не було.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2020 рік, ставка судового збору складала 840,80 грн.

За вказаних вище обставин з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» на користь ОСОБА_1 24152,90 грн. компенсації за невикористані дні відпустки за період роботи з 01.11.1994 року по 17.04.2002 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ» в дохід держави, судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «РЕСПЕКТ-ЛЛ», , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Мира, буд. 50, кв. 77.

Суддя В. В. Сидорак