Справа 206/6822/19
Провадження 2/206/276/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини мотивуючи його тим, що з 24 липня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Самарського районного суду від 18 березня 2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина мешкає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач деякий час надавав матеріальну допомогу, але згодом перестав та вже тривалий час не приймає участі у вихованні дитини та його матеріальному забезпеченні. Відповідач постійного місця роботи не має, аліменти нікому не сплачує. На підставі викладеного, просила суд задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти в сумі 2027 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, однак надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду.

Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 24 липня 2010 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , про що Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 217, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.7).

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Рішенням Самарського районного суду від 18 березня 2016 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було розірвано (а.с.8)

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 11120 за АДРЕСА_1 до складу сім`ї входять ОСОБА_6 (співвласник), ОСОБА_1 (донька) та ОСОБА_3 (онук) (а.с.6).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України , суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи вищевикладені обставини, дослідивши матеріали справи, суд враховує передбачений законом мінімум на дитину відповідного віку і ту обставину, що обов`язок утримання дитини покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2027,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить гармонійний розвиток дитини та буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, як того вимагає ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2027,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 11 грудня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук