Справа № 361/1549/20
Провадження № 2/361/2063/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

30 липня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я.І., розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари без участі сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 28.04.2017р. між ТОВ "Сучасний Факторинг" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Т0104387 про надання кредиту в розмірі 13537,19грн. на купівлю ноутбука LENOVO IP 110-15ІВR. Відповідно до Акту приймання-передачі товару від 28.04.2017р. відповідач отримав ноутбук LENOVO IP 110-15ІВR, будь-які претензії та/або зауваження були відсутні. Кошти були перераховані позивачем ТОВ "САВ-Дістрибьюшен" та ПАТ "Страхове товариство "Альфа страхування" відповідно до п.п.2.5, 9.2 Основного договору. Згідно п.3 Основного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 18 місяців та платності 4,5 % щомісячної комісії за управління кредитом. Щомісячний платіж складає 1361,27грн. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат, не здійснив жодного платежу. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 13537,19грн., комісію за управління кредитом- 20711,90грн., штраф - 6497,88 грн., збитки від інфляції - 4816,53 грн., 3% річних -1150,66грн., а також судові витрати.

Відповідач повторно не з`явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення.

Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2017р. між ТОВ "Сучасний Факторинг" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Т0104387 про надання кредиту на споживчі цілі.

Згідно п. 3.6-3.10 Договору сума кредиту складає 13537,19 грн., з урахуванням страхового платежу. Строк користування кредитом складає 18 календарних місяців. Плата за користування кредитом складається з: річних відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% від суми кредиту; щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 4,5% від суми кредиту. Розмір щомісячного платежу по погашенню тіла Кредиту та плати за користування кредитом становить 752,1грн., з моменту укладення кредитного договору. З 11.28.2017 розмір щомісячного платежу становить 1361,27 грн. Розмір останнього платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. Щомісячний платіж повинен сплачуватись до 28 числа кожного місяця. Сукупна вартість Кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором складає 20847,95 грн.

Додатком №1 до Кредитного договору є графік платежів, всього : 18 платежів із визначеною сумою, яка включає відсотки та, з 28.11.2017р., - комісію за управління кредиту.

У розділі 5 Договору зазначено, що плата за користування Кредитом складається з:

-фіксованого проценту від суми Кредиту, що встановлюється на календарний рік із розрахунку 30 днів у місяці та 360 днів у році;

- комісії за управління Кредитом, що встановлюється у відсотках від суми Кредиту.

Ставки Проценту річного та Комісії за управління Кредитом, закріплені в п, 3.7, Договору. Сукупна вартість Кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також погашення Кредиту, сплати процентів за користування та інших платежів за цим Договором визначені в п, 3.10. Договору. Плата за користування Кредитом включається до щомісячного платежу.

Згідно п. 7.1-7.4 Договору Кредитодавець несе відповідальність за невиконання (неналежне виконання) Договору згідно з чинним законодавством України. За повне або часткове прострочення чергового платежу по поверненню Кредиту Покупець зобов`язаний сплатити Кредитодавцю штраф в розмірі 541,49грн. за кожний випадок прострочення Сторони домовились, що Кредитодавець має право в односторонньому порядку припинити нарахування (зменшити розмір) штрафних санкцій, прийнявши відповідне рішення. Сплата штрафу не звільняє Покупця від виконання зобов`язань, за порушення яких встановлений штраф собисто несе цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність за достовірність наданої інформації та документів.

За ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК Україниви значено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За умовами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Нормами ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач зазначає, що відповідач, порушуючи визначений графік оплат не здійснив жодного платежу з погашення вказаної суми кредиту.

13.02.2020р. ТОВ "Сучасний факторинг" направляло ОСОБА_1 лист щодо добровільної сплати боргу, в якому зазначалося, що станом на 13.02.2020р. сума простроченого боргу складає 30594,77грн., запропоновано сплатити борг до 13.03.2020р. Однак, до даного часу борг не погашено.

Оскільки відповідачем не здійснено жодного платежу з погашення суми кредиту, стягненню підлягає борг в розмірі 13537,19грн.

За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В Договорі сторонами зафіксовано, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплати до 28 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 541,49грн. за кожен пропущений платіж.

Таким чином стягненню з відповідача підлягає штраф в сумі 6497,88грн. (12 періодів х 541,49грн.).

Що стосується стягнення комісії в сумі 20711,90грн., то суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Враховуючи положення чинного законодавства та умови даного договору, якими передбачено конкретні комісії за конкретно визначені договором послуги, то з відповідача підлягає стягненню комісія за обслуговування кредиту, визначена умовами договору за весь період дії договору. Стосовно розрахунку комісії, то суд виходить з наступного:

Згідно п. 8 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою Національного банку України № 49 розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки.

У п. 3.7 Кредитного договору № Т0104387 визначено, що щомісячна комісія за управління кредитом передбачена в розмірі 4,5% від суми кредиту. У додатку до договору комісія за управління кредитом нараховується з 28.11.2017р. по 29.10.2018р. в розмірі 609,17грн. (4,5 % від непогашеної суми кредиту) *12 періодів, в загальній сумі 7310,04грн. Саме така загальна сума комісії і зазначена в додатку до договору, має бут и виконана позичальником за умовами договору.

У позовній заяві позивач просить стягнути комісію в розмірі 20711,90грн., тобто виходячи з розрахунку по 609,17грн. за 34 періоди, що є необґрунтованим та таким , що не відповідає умовам договору.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає комісія за управління кредитом в сумі 7310,04грн. , обумовленій договором , а щодо нарахування та стягнення комісії, вказаної позивачем у більшій ніж передбачено договором сумі - тобто за період поза межами, обумовленими договором, - то для стягнення такої комісії за вказаний період законних підстав суд не вбачає, і наявність таких підстав позивач не довів, в цій частині позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Щодо стягнень на підставі ст.625 ЦКУ, то суд виходить з таких міркувань:

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Однак, в даному випадку, Кредитним договором № Т0104387 від 28.04.2017р. передбачені відсотки і комісія (п.3 Договору), які підлягали сплаті позичальником протягом строку дії договір за його умовами, та передбачені штрафи за порушення строків повернення кредиту (п. 7 Договору). термін порушення строків повернення кредиту у цьому сенсі є тотожним з терміном прострочення платежів. Термін дії договору - по жовтень 2018 року включно, тому майнові інтереси позивача як кредитора були захищені обов`язком позичальника сплачувати конкретно визначену плату за користування чужими коштами (проценти і комісія), і крім того майнові інтереси кредитора як добросовісної сторони договору від прострочення боржника забезпечені передбаченим за умовами договору штрафом (неустойка). Тому за прострочення, що виникло у позичальника, починаючи з квітня 2018 року, позивач нарахував неустойку (штрафи), а після закінчення строку дії договору, даний майновий інтерес кредитора забезпечується вимогами, встановленими у ч.2 ст.625 ЦКУ. Тому відсутні підстави для нарахування додатково 3% річних за прострочення в межах дії строку договору, тобто до 28.10.2018р., і є підстави для нарахування за ч.2 ст.625 ЦКУ 3% річних за прострочення грошових зобов`язань позичальника за період після закінчення строку договору.

Виходячи з наданих позивачем розрахунків 3%річних, відсотки нараховані за 1035днів прострочення з 28.04.2017р. по 20.02.2020р. на суму боргу 13537,19грн.

Слід стягнути 3%річних за період з 29.10.2018р. по 20.02.2020р. (в межах позовних вимог), тобто за 460 днів. (2018р.- 44 дні, 2019р.- 365днів, 2020р.- 51день) строку договору.

Загальна сума нарахованих процентів, яка підлягає стягненню за ч.2 ст.365 ЦКУ становить:

Сума боргу 13537,19грн. х 3% / 365днів х 460 днів прострочення =511,82грн.

Оскільки основне грошове зобов`язання (кредит) визначене за умовами договору в гривні (національній валюті) то позивач у разі прострочення боржника по поверненню вказаної суми кредиту має право вимагати його повернення з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (з 28.04.2017р. - виникнення прострочення - і по 20.02.2020р.). За наданим розрахунком, який виконаний у відповідності до встановлених індексів інфляції за вказаний період прострочення, - інфляційні втрати склали 4816,53грн. Дана сума підлягає стягненню додатково до стягнення суми кредиту, що відповідає приписам закону щодо права кредитора вимагати повернення кредит з урахуванням інфляції.

Отже, даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Т0104387 від 28.04.2017р. в сумі 13537,19грн., штрафу в сумі 6497,88грн., комісію за управління кредитом в сумі 7310,07грн., а також згідно ч.2 ст.625 ЦК інфляційні втрати в сумі 4816,53грн. і 3% річних в сумі 511,82грн.

На підставі ст.141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1407,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 549, 550, 611, 613,615, 627, 629, 631, 638,639, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний факторинг"(03680, м. Київ, вул. Предславинська, 28, ) заборгованість за кредитним договором № Т0104387 від 28.04.2017р. в загальному розмірі 32 673,46грн. (тридцять дві тисячі шістсот сімдесят три гривні 46 коп.), з яких: заборгованість за кредитом - 13537,19 грн., штраф - 6497,88 грн., комісія за управління кредитом - 7310,04грн., інфляційні втрати - 4816,53грн. та 3% річних - 511,82грн., а також судовий збір в розмірі 1407,00грн. (одна тисяча чотириста сім гривень 00 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява буде подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного рішення. у разі, якщо повне рішення не вручено у день проголошення або складення повного рішення, позивач має право на поновлення строку, якщо апеляційну скаргу буде ним подано протягом 30 днів з дня отримання повного рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК- через суд першої інстанції, який ухвалив рішення..

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними, і такими, що зумовлені обмеженнями впровадженими у зв?язку з карантином.

Повне рішення виготовлено 03.08.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова