справа №732/2143/19
провадження № 2-др/732/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючої судді Лиманської М.В., в присутності секретаря Бруй І.В., за участі відповідача - ОСОБА_1 , його представника - адвоката Зюзька Ф.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

18.10.2018 року Кіріченко Р.А., діючи на підставі довіреності та в інтересах АТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 .

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 05.12.2019 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», заявлених до ОСОБА_1 , про стягнення 12570 грн. 91 коп. заборгованості за кредитним договором та судових витрат, понесених банком при пред`явленні до суду позову - відмовлено.

24 грудня 2019 року на розгляд Городнянського районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з позивача на його користь 6200 грн. витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат підтримали, уточнили заявлені вимоги та просили стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 7000 грн. витрат на правничу допомогу.

Представник позивача у справі АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач був повідомлені належним чином, заяв, клопотань, заперечень суду не подав.

Заслухавши в судовому засіданні відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 209 ЦПК завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.

В силу ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Правилами частини 3 ст.137 ЦПК передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи з положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

За правилами частини 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів) рахунків тощо.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторони зробили про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, виходячи з наведенених норм процесуального закону розмір судових витрат має бути не тільки обґрунтований та розумний, він також має бути доведений (при цьому витрати можуть бути як вже понесені, так і очікувані у майбутньому). Склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані належні та допустимі докази, зокрема договір про надання правової/правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату за цим договором, та оплату інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, оформлені у встановленому законом порядку. Таким чином, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені

Строк подачі цих доказів визначений частиною 8 ст. 141 ЦПК імперативно до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ст. 246 ЦПК якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. При цьому, суд ухвалює додаткове рішення.

Порядок призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати регламентований п.5 ч.7 ст. 265 ЦПК України, за змістом якого про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати вказується в резолютивній частині рішення, ухваленого по суті справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в поданих суду 02.08.2019 року заяві про перегляд заочного рішення та 17.09.2019 року відзиві на позов, які є заявами по суті спору, відповідач про понесені або очікувані судові витрати не заявляв. (а.с. 72, 129)

Дослідженням копії договору про надання правової допомоги б/н від 25 липня 2019 року, який укладені між ОСОБА_2 і адвокатом Зюзьком Ф.М. встановлено, що винагорода адвокату за надання правової допомоги не визначена. (а.с.102)

З оригіналів квитанцій від 25.07.2019 року на суму 2000,0 грн., від 24.10.2019 року на суму 3000,0 грн., від 07.11.2019 року на суму 2000,0 грн. встановлено, що позивачем сплачено адвокату Зюзьку Ф.М. А ОСОБА_3 О. загалом 7000,00 грн. за надання правових послуг. (а.с.185-187)

Будучи присутніми в судових засіданнях 05.09.2019 року, 05.12.2019 року, ні представник відповідача, ні відповідач до закінчення судових дебатів не зверталися з заявами про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, правом подати відповідні докази про понесені витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як це передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не скористалися. При цьому відповідач та його представник були присутні в судовому засіданні 05.12.2019 року, в якому було ухвалено судове рішення. Заяву про розподіл судових витрат та докази оплати послуг адвоката відповідач направив на адресу суду 23.12.2019 року (а.с.109,164,184-188).

Пунктом 3 частини 1статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом, в порушення вимог ст. 134, 141 ЦПК відповідач не подавав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі не зробив відповідну заяву про розподіл судових витрат.

Оскільки до закінчення судових дебатів сторона відповідача не звернулася з заявою про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 134, 137, 141, 246, 270, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

повний текст ухвали складений 22.01.2019 року

Суддя Лиманська М.В.