ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2061/17 Номер провадження 22-ц/814/1701/20Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 травня 2020 року, ухваленого у складі головуючого судді Куц Т.О., повний текст якого виготовлено 20 травня 2020 року, у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У березні 2019 року акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 04 вересня 2010 року відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає договір про надання банківських послуг.

В зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 31 жовтня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 18 698,34 грн., з яких: 1372,82 грн. - заборгованість за кредитом; 15 958,93 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500 грн, штраф (фіксована частина); 866,59 грн - (процентна складова), яку Банк просив стягнути в судовому порядку з відповідача на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 травня 2020 року, в задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банком не надано доказів на підтвердження укладенння між сторонами кредитного договору, зокрема про надання банком відповідачу кредитних коштів.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням АТ «КБ «ПриватБанк» оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги Банку.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом не враховано, що відсутність підпису позичальника на спірних Умовах та правилах не свідчить про те, що останній з ними не ознайомлений, та не підтверджує відсутність договірних відносин між сторонами саме на цих умовах, оскільки позичальник підписуючи Анкету заяву засвідчив свою згоду на отримання кредиту саме на таких умовах.

Також, вказав, що позивачем до суду було надано розрахунок заборгованості та копію анкети-заяви від 06 вересня 2011 року, тому висновок суду першої інстанції щодо неукладення між сторонами договору та безпідставності позовних вимог ґрунтуються на припущеннях. Відповідач підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок довести, що він не був ознайомлений з Умовами та правилами і Тарифами Банку.

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу подав представник ОСОБА_1 - адвокат Близнюк І.В., в якому просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки вважає, що доводи апеляційної скарги жодним чиом не спростовують висновків суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04 вересня 2010 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Праил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Кредитний ліміт у заяві сторонами не визначено, як і не зазначено яка карта була видана ОСОБА_1 . У анкеті заяві домовленості сторін щодо встановлення строку дії договору немає, не зазначено відсоткову ставку, не визначено порядок та строки нарахування штрафів чи пені.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду жодних належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до положень статей 526, 530, 1046, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов`язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 04 вересня 2010 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» : «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CОNTRACT», «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256.

Витяг з «Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», доданий позивачем до позовної заяви, не є належним доказом погоджених сторонами умов кредитного договору, оскільки в ньому зазначена загальна інформація щодо усіх типів кредитних карт «Універсальна», з наданого документа неможливо встановити який вид картки і які тарифи були погоджені ОСОБА_1 при підписанні анкети-заяви. Такий Витяг не підписаний позичальником.

Крім іншого витяг з Тарифів, доданих позивачем до позовної заяви, містить інформацію щодо зміни тарифних планів з 01 січня 2013 року, та зміни процентних ставок з 01 вересня 2014 року та з 01 квітня 2015 року, яка не могла існувати станом на день підписання анкети-заяви 04 вересня 2010 року.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 04 вересня 2010 року, вбачається, що остання містить лише погодження про укладення договору про надання банківських послуг, проте не містить даних про отримання відповідачем кредиту, яку послугу відповідач виявив бажання отримати, не зазначено кредитний ліміт, а також підстави його надання та збільшення, не визначено відсоткову ставку, порядок та строки нарахування штрафів, пені.

Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого кредитного ліміту та видачу кредитної картки «Універсальна» на підставі анкети заяви від 04 вересня 2010 року.

АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки «Універсальна» та розміру наданого ОСОБА_1 кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, отже доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог банку.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання саме кредитного договору 04 вересня 2010 року, який є предметом спору у даній справі.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що старт карткового рахунку 5457…….0104 від 22 жовтня 2010 року, проведено 05 листопада 2010 року, кредитний ліміт по якому складав 0.00, збільшення кредитного ліміту до 2000 грн. відбулося 16 березня 2013 року та 29 липня 2014 року кредитний ліміт по рахунку встановлено 1380 грн. /а.с.8/.

Зазначена довідка, не може бути складовою кредитного договору, так як матеріали справи не містять будь-яких змін до договору від 04 вересня 2010 року, підписаних позичальником, також ці зміни не передбачені в анкеті заяві підписаній відповідачем.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Таким чином, суд першої інстанцій, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, зробив правильний та обґрунтований висновок про недоведеність і необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, яким обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,- залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 травня 2020 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 30 липня 2020 року

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

Г.Л. Карпушин