Справа № 133/2313/19
Провадження № 22-ц/801/104/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сорока Д. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 рокуСправа № 133/2313/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року, ухвалене у складі судді Сороки Д. В. в м. Козятин, дата складення повного тексту рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06 лютого 2009 відповідач отримала кредит у розмірі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15 серпня 2019 становить 17372, 59 грн, з яких: 7 237, 92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 765, 35 - заборгованість за простроченим тілом кредиту 6 865, 86 грн нарахована пеня за прострочення зобов`язання, 200 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована складова); 803, 46 грн штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути із відповідача на його користь у примусовому порядку.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено позовні вимоги, оскільки надані суду копії «Умов та правил надання банківських послуг» не містять підпису відповідача та неможуть слугувати підтвердженням, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного 06 лютого 2009 року договору, а розрахунок заборгованості за договором б/н від 06 лютого 2009 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанком» та ОСОБА_1 , станом на 15 серпня 2019 року, копія паспорта відповідача, витяг з Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть слугувати підтвердженням наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, оскільки вони не є первинними документами, так як не відповідають вимогам, що висуваються чинним законодавством до первинних документів, не являються належними і допустимим доказом, оскільки не відповідають вимогам встановлених ЦПК для письмових доказів.

З таким рішенням не погодився позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та 29 листопада 2019 року подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того що позивачем надано до суду достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема і копія заяви - анкети б/н від 06 лютого 2009 року, у якій вказано про згоду ОСОБА_1 на укладення договору, засвідчена її особистим підписом. Позивач стверджує, що при укладенні кредитного договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Вважає, що є доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем договору, який складається не лише із заяви позичальника, а й з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів. Посилаючись при цьому на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 07.03.2018 року у справі № 755/18246/15-ц у якій Верховний Суд за результатами касаційного розгляду, дійшов висновку що підписанням анкети - заяви позичальник виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку, які є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини:

- 06 лютого 2009 року відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у якій зазначено, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 12);

- на підтвердження погодження умов кредитування позивачем надано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 13) та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу (а.с. 14 - 28);

- відповідно до нової редакції статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 34-35);

- згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 15 серпня 2019 року - 17 372, 59 грн, з них: 7 237, 92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 765, 35 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 6 865, 86 грн - нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 200, 00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500, 00 грн - штраф (фіксована частина); 803, 46 грн штраф (процентна складова) (а. с. 5 -11).

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Доказування не може гуртуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних допустимих і достовірних доказів (ст. ст. 76 - 79 ЦПК України).

Апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем факту виникнення будь-яких зобов`язань перед Банком з боку ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними, з огляду на таке.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Проте, ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подала, як і жодних доказів на спростування факту використання нею кредитних коштів.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів: анкети-заяви, в якій міститься відмітка про отримання кредитної картки «Універсальна» (а.с. 12); підписаної позичальником Довідки про умови кредитування (а.с. 13); розрахунку заборгованості (а.с. 5-11), у суду першої інстанції не було підстав для висновку про недоведеність факту отримання відповідачем кредитної картки та використання встановленого кредитного ліміту.

Відтак, з огляду на те, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - в суду першої інстанції не було підстав для відмови у стягненні з відповідача суми фактично отриманих нею кредитних коштів.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем доведено заборгованість по тілу кредиту в розмірі 9 003 (дев`ять тисяч три) грн 27 к., з яких: 7 237, 92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 765, 35 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, що відповідає наданому розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06 лютого 2009 року (а.с. 5-11), а відтак позов в цій частині підлягає до задоволення.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними, а оскільки суд першої інстанції без повного та всебічного дослідження обставин справи та на підставі неповно встановлених фактичних обставин справи дійшов невірного висновку про відсутність доказів виникнення у відповідача зобов`язань перед позивачем, то ухвалене по справі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області підлягає скасуванню вцілому.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 5-11) вбачається що заборгованість по відсотках за договором № б/н від 06 лютого 2009 року відсутня.

Стосовно вимог позову про стягнення із відповідача пені за прострочене зобов`язання в розмірі 6 865, 86 грн, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в розмірі 200 грн, та штрафів: 500 грн. штраф (фіксована складова), 803,46 грн. (процентна складова), - слід зазначити наступне:

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети - заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Тобто при вирішенні спору суд повинен з`ясувати які саме умови включені в заяву позичальника.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк вказував на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій зазначено розмір процентів, порядок і строк внесення платежів, штрафні санкції.

Оцінюючи надану копію Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 06 лютого 2009 року слід зазначити наступне:

Копія документа - документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак (інформація взята з сайту Верховної Ради України з розділу «Термінологія» https://zakon.rada.gov.ua/laws/term/13495, дата звернення 27.01.2020).

Натомість надана позивачем копія Довідки є нечитабельною, текст розмитий, ідентифікувати дату підписання Довідки і ким вона підписана з наданої копії не вбачається можливим, будь-яких інших ознак, які б підтверджували ту обставину, що надана копія Довідки стосується Заяви ОСОБА_1 від 06.02.2009 року також немає, тому суд дійшов висновку, що надана позивачем копія Довідки (а.с.13) не є доказом того, що при отриманні кредитної картки ОСОБА_1 погодила умови кредитування з визначенням процентів, штрафних санкцій, а відтак немає підстав і для стягнення цих сум із відповідача.

Відтак не можуть бути задоволені позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення зобов`язання, пені за несвоєчасність сплати боргу гна суму від 100 грн, а також штрафів: фіксованої частини та процентної складової.

Виходячи із зазначеного, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню частково, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року - скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором б/н від 06 лютого 2009 року визначеної станом на 15 серпня 2019 року в розмірі 9 003 (дев`ять тисяч три) грн 27 к., з яких: 7 237, 92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 765, 35 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, апеляційний суд в порядку частини 13 статті 141 ЦПК України змінює розподіл судових витрат.

Позивач при зверненні до суду сплатив 1 921 грн судового збору за подання позову (а.с. 1) та 2 881, 50 грн судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 58), тобто всього поніс судові витрати в розмірі 4 802, 50 грн.

З урахуванням принципу пропорційності, до задоволення підлягає 51, 82 % вимог від заявлених: 9 003, 27 грн (розмір вимог що підлягають до задоволення), х 100 / 17 372, 59 грн (розмір заявлених вимог) = 51,82 %. Тому відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 51, 82 % понесених ним судових витрат, що становить 2 487, 70 грн: 4 802, 50 грн (розмір понесених судових витрат) х 51, 82 % задоволених вимог = 2 487,70 грн.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

Оскільки дія рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року була зупинена в порядку ч. 4 ст. 359 ЦПК України до закінчення апеляційного розгляду, її дію слід поновити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року скасувати та постановити нове.

Позовні вимоги задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 лютого 2009 року, яка склалася станом на 15 серпня 2019 року, у розмірі 9 003 (дев`ять тисяч три) грн 27 к., а саме: 7 237, 92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 765, 35 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 2 487 (дві тисячі чотириста вісімдесят сім) грн 70 к. в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат.

В стягненні пені за прострочення зобов`язання у розмірі 6 865, 86 грн, пені у розмірі 200 грн за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; штрафу (фіксованої частини) у сумі 500, 00 грн та штрафу (процентної складової) у розмірі 803, 46 грн - відмовити.

Поновити дію рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , рахунок № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк