Справа № 541/1027/20
Провадження №2/541/701/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 липня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Непокупній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

06.05.2020 ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 02.06.2020 вищезазначену позовну заяву розділено, виділено у самостійні провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.25-26).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 пояснила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 від якого вони мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти саме в такому розмірі, оскільки він отримує пенсію розміром 5000 грн на місяць та не має інших утриманців.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Пояснив, що має сина ОСОБА_4 та згоден сплачувати на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини, а не в розмірі зазначеному позивачкою.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що сторони мають спільну дитину сина Матвія ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.ст. 180, 181, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивачки про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України якою встановлено, що розмір аліментів не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того в супереч вимог ст. 10,60 ЦПК України позивачкою не надані будь-які об`єктивні докази, які б свідчили, що за станом здоров`я дитина потребує додаткових витрат на лікування, посилене харчування, реабілітацію, оздоровлення. Разом з тим суд, наголошує, що у разі понесення позивакою додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані відповідачем. Окрема норма закону, ст. 185 СК України регулює порядок участі батьків у додаткових витратах в тому числі і в судовому порядку, шляхом звернення до суду із позовом про стягнення додаткових витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, позов підлягає до частого задоволення в розмірі аліментів, що становить 1/4 частку заробітку (доходу) на місяць, так як батько повинен надавати матеріальне утримання на свого сина до досягнення ним повноліття. Такий розмір є достатнім та не призведе до порушення прав як дитини на отримання матеріального забезпечення так і відповідача стосовно власного матеріального забезпечення.

Також, зважаючи на самостійну сплату відповідачем аліментів в травні 2020 року в сумі 1000 грн., в червні 2020 року в сумах: 700 грн. та 500 грн.; в липні 2020 року в сумах: 1950 грн. та 500 грн., суд вважає за необхідне зарахувати сплачені ним суми коштів при виконанні рішення суду.

Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 76% то розмір судового збору становить 639, 01 грн (840,80х76/100).

Керуючись ст.ст. 81, 265, 268, 354 ЦПК України; ст.ст. 180, 181, 182 СК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити часткового.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 травня 2020 року ( з врахуванням сум сплачених ним, як аліменти: в травні 2020 року 1000 грн.; червень 2020 року: 700 грн. та 500 грн.; липень 2020 року: 1950 грн. та 500 грн.) і до повноліття сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави 639 (шістсот тридцять дев`ять) гривень 01 копійку судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко