Справа № 502/2132/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1

до

Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21.10.2019 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Приморської сільської ради Кілійського району, за якою просить визнати по позивачем право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,02 га на території Приморської сільської ради Кілійського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 07.04.2020 року позивач подав уточнюючу позовну заяву за якою просить встановити факт належності земельної

встановити факт належності земельної ділянки площею 3,02 га, яка розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 23. Після смерті матері Кілійською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 108/2008. 09.10.2008 року державним нотаріусом Кілійської РДНК позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на грошові кошти - недотриманої пенсії в розмірі 422 гривні 98 коп.. також рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03.09.2008 року, справа № 2-2880/2008 за позивачем визнано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері наявна земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,02 га, яка розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ НОМЕР_1 , виданого Кілійською районною державною адміністрацією 28.08.2003 року. Однак, оригінал правовстановлюючого документу за життя спадкодавця було втрачено. Позивач звернувся до відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області, де йому було видано засвідчену копію державного акту. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області позивачу було надано відмову за № 415/01-16 від 31.08.2018 року, в якій зазначено, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглядати за його відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Приморської сільської ради Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 23.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Приморською сільською радою, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 32, батьками якого записані: рос. « ОСОБА_3 » та рос. « ОСОБА_2 ».

З свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Кілійською районною державною нотаріальною конторою 10.10.2008 року за реєстровим №4257, вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_1 та йому видано свідоцтво на грошові кошти - недоотриманої пенсії.

Також, рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03.09.2008 року по справі № 2-2880/08, визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 за спадщиною по закону після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України (в редакції, що діяла на момент смерті спадкодавця) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої матері ОСОБА_2 , відповідно до ст. 1261, 1269 ЦК України.

З державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 029135, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 06.10.2003 року, вбачається, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 28.08.2003 року № 499 передано у приватну власність земельна ділянка площею 3,02 га, яка знаходиться на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно інформаційного листа, виданого приватним нотаріусом Богачовою Н.М. 31.08.2018 року № 415/01-16 ОСОБА_1 , для оформлення спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка на час смерті постійно проживала АДРЕСА_1 необхідно надати правовстановлюючий документ на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку. За відсутності у спадкодавця необхідних ля видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

З статті 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності та визнання права власності на земельну ділянку, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 3,02 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 029135, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 06.10.2003 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку загальною площею 3,02 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 029135, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 06.10.2003 року, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан