РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної О.В.,

при секретарі Конєвої А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на положення ст.ст. 71, 72 ЖК України, та зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 26.02.2014 року за нею та її братом ОСОБА_6 визнано право власності на будинок АДРЕСА_1 .

На вказаній жилій площі, в будинку, окрім позивача та її брата також зареєстровані її син ОСОБА_2 , чоловік ОСОБА_4 , онука ОСОБА_7 . ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , останні 14 років у вказаному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться. Реєстрація відповідача порушує її- позивача - право власності по володінню, користуванню та розпорядженню вказаним будинком, та призводить до нарахування плати за комунальні послуги у більшому розмірі.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, пояснили, що відповідач остаточно залишив житло та не має наміру повертатись, приїжджати для зняття з реєстраційного обліку він не має можливості, на житло не претендує, та не заперечує проти зняття його з реєстраційного обліку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься копія нотаріально засвідченої заяви, в якій ОСОБА_8 просить зняти його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до судового засідання не з`явились, повідомлялися належним чином, адали кожний окоремо письмові поясненн про підтримання позовних вимог.

Представник Департаменту реєстрації та цифрового розвитку ХМР надав до суду заяву в якій просили проводити судове засідання без їх участі, поклалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З витягу № 18269550 від 26.02.2014 з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 13.06.1975, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3482, належить кожному на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частині будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за вказаною адресою від 31.10.2019 вбачається, що у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 останні 14 років у вказаному будинку не проживає, тому просить зняти його з реєстрації.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України п ри тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як зазначено у статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач права власності на спірний будинок не має, зареєстрований, але фактично за зазначеною адресою не проживає останні 14 років, комунальні послуги не сплачує, ніяких витрат по утриманню будинку не несе, на житло не претендує, постійно проживає в Російській Федерації.

Таким чином, позовні вимоги про визнання відповідача особою, яка втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4,5, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.01.2020 року.

Суддя О.В. Бородіна