Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/132/20
Провадження № 2/506/75/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року смт Окни

Красноокнянськийрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бурдинюк О.С.

секретаря - Гушкана Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора», Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконними рішення та дії про реєстрацію договору оренди землі та визнання договору оренди землі недійсним, -

В с т а н о в и в:

28.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора», Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконним рішення про реєстрацію договору оренди та визнання договору оренди недійсним.

03.03.2020 року ухвалою судді Чеботаренко О.Л., задоволено заяву про самовідвід.

05.03.2020 року проведено повторний авторозподіл справи, яку передано судді Бурдинюк О.С.

06.03.2020 року позовну заяву залишено без руху.

19.03.2020 року до канцелярії суду на виконання ухвали надійшла позовна заява в новій редакції.

23.03.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

13.04.2020 року представником відповідача ТОВ "Флора" подано відзив на позовну заяву.

12.05.2020 року представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надав відзив.

26.05.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

Позивач просив суд визнати недійсним договір оренди землі між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора», укладений 01.01.2006 року, зареєстрований в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.11.2007 року за №59 та визнати незаконними рішення про реєстрацію та дію Красноокнянського відділу Одеської регіональної філії центру Державного земельного кадастру щодо реєстрації в Державному реєстрі земель договору оренди землі між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора», укладеного 01.01.2006 року, зареєстрованого в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.11.2007 року за №59, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка 5,51 га, на підставі державного акту серії ОД № 061638. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті земельну ділянку успадкував ОСОБА_1 . До отримання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 мала сертифікат на право на земельну частку (пай), на підставі якого земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «Флора» на 15 років з 2000 року по 2015 рік, однак, після отримання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, нічого в оренду не передавалось, хоча за усною домовленістю між позивачем та його бабусею з однієї сторони та відповідачем з другої - земельною ділянкою користувалось ТОВ «Флора». ОСОБА_2 жодних договорів із відповідачем не укладала, домовленостей про тривалу оренду не було.Після завершення строку дії договору укладеного в 2000 році строком на 15 році ОСОБА_2 забрала земельну ділянку, письмово попередивши про це відповідача. Позивач стверджує, що підпис в договорі виконаний не землевласником, а іншою сторонньою особою, не уповноваженою землевласником на укладення договору. Цей факт підтверджується тими обставинами, що 1 січня 2006 року покійна ОСОБА_2 мешкала разом із батьком позивача ОСОБА_3 , в одному будинку. 01.01.2006 року жодна особа до них додому не приїжджала для підписання договору оренди землі. ОСОБА_2 нікуди не ходила та не їздила. Зазначені обставини підтверджуються показами свідків. Крім того, сам зміст договору не відповідає вимогам закону України «Про оренду землі» в редакції станом на січень 2006 року, коли він був виготовлений і станом на серпень - листопад 2007 року на час його реєстрації, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди по істотним умовам, а саме: договір не містить повної назви сторони, яка його підписала, а лише скорочену назву ТОВ «Флора» та скріплений печаткою для трудових книжок, ділових паперів та довідок, яка не містить інформації про ЄДРПОУ, також не зазначена індексація, умови збереження стану об`єкта оренди; не визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини, також хто має страхувати об`єкт оренди, відсутня нормативна грошова оцінка земельної ділянки. Також позивач вважав, що реєстрація даного договору була проведена незаконно, оскільки спірний договір, не відповідав вимогам Закону України «Про оренду землі», на які він посилався раніше.

Відзив відповідача ТОВ «Флора» мотивовано тим, що у позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 жодних договорів з відповідачем не укладала, що не відповідає дійсності. Так, у ході розгляду цивільної справи № 506/96/17 за позовом ТОВ «Флора» до ОСОБА_1 , який у справі залучений правонаступником первісного відповідача - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, спонукання до виконання договірних зобов`язань та за зустрічним позовом про визнання договору оренди недійсним та скасування його державної реєстрації за клопотанням відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним судом було призначено судову почеркознавчу експертизу, згідно висновків якої (№533-П від 23.03.2018 року) не виявилось можливим встановити чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі №159 від 01.01.2006 року саме нею. У подальшому за клопотанням знову ж таки ОСОБА_1 призначено повторну судову почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта №18-1955 від 01.11.2018 року підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі №159 від 01.01.2006 року виконано самою ОСОБА_2 , а не іншою особою. Зрештою, рішенням суду від 20.02.2019 року оспорюваний договір визнано чинним та законним, а ОСОБА_1 зобов`язано не чинити ТОВ «Флора» перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою. Вказане рішення набрало законної сили, ОСОБА_1 не оскаржувалось. Тобто рішенням Красноокнянського районного суду від 20.02.2019 року у справі № 506/96/17 за участю тих же самих сторін встановлено факт підписання договору оренди землі між позивачем та відповідачем. Отже, твердження позивача про те, що підпис у договорі виконаний не землевласником, а іншою особою є завідомо недостовірним. Щодо недійсності договорів оренди через відсутність в них «більш ніж чотирьох істотних умов договорів оренди землі» представник відповідача зазначила, що позовна заява не містить жодних доказів та обґрунтувань того, яким же саме чином порушені права позивача, натомість містяться припущення без жодного факту за всі дев`ять років (з 2006 по 2015 включно), на протязі яких ТОВ «Флора» використовувала земельну ділянку згідно законного договору оренди. Щодо неналежної, як на думку позивача, печатки підприємства, ідентифікаційний код підприємства вказаний в реквізитах орендаря, отже всі необхідні дані юридичної особи у договорі зазначені, у зв`язку з чим просила у позові відмовити.

Відзив відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області мотивовано тим, що згідно наявних у Відділі в Окнянському районі Головного управлінняДержгеокадастру в Одеській області Книги записів реєстрації державних актів

на право власності та на право постійного користування землею, договорів

оренди землі зареєстровано: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №061638, виданий ОСОБА_2 05.10.2004 року, на підставі розпоряджання Красноокнянської РДА Одеської області від 15.05.2004 №155/А; договір оренди землі №61 від 20.11.2007, який укладено між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «Флора» (орендар) строком на 15 років та додаткову угоду до

зазначеного договору від 18.03.2010 року. Крім того, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 Головне управління стверджує, що оспорюваний договір є чинним та

укладеним у відповідності з чинним на той час законодавством, оскільки статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що при укладені договорів сіторони можуть застосовувати типову форму договору, затверджену Постановою КМУ №220 «Про затвердження типового договору оренди землі» від 03.03.2004. У оспорюваному договорі, як у типовому, містяться положеній як обов`язкові, так і рекомендаційні положення. Отже, зміст такого договору у повному обсязі відповідає законодавству України. Стаття 13 Закону України «Про оцінку земель» не передбачала обов`язкової нормативної грошової оцінки земель приватної власності, що є об`єктом договору оренди. Крім того, позивачем не доведено, що відсутність нормативної оцінки порушує його права, оскільки в договорі наявна така істотна умова як орендна плата. За нормами Закону України «Про оренду землі», ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди або його частини покладається на орендодавця, якщо інше не встановлено договором. Представник відповідача наполягав, що обов`язковою умовою для визнання договору оренди землі недійсним є не тільки відсутність певних істотних умов у договорі, а й встановлення порушення прав позивача такою відсутністю. Оспорюваний договір відповідав чинному законодавству, тому відповідно до Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель шляхом внесення оператором (реєстратором) записів до Книги реєстрації відбулася державна реєстрація договору оренди землі. Також представник відповідача просив звернути увагу, що рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області вже давалась оцінка оспорюваному договору, а тому просив у позові відмовити у повному обсязі.

Сторони, повідомлені належним чином у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справ и у його відсутність та відсутність позивача на підставі позиції, яка викладена у позові, а також просив клопотання щодо виклику та допиту свідків не розглядати.

Представник відповідача ТОВ «Флора» надала клопотання про розгляд справ и у її відсутність, заперечуючи проти задоволення позову, на підставі мотивів, викладених у відзиві.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про поважність причини неявки суд не сповістив, з клопотанням про відкладення судового розгляду не звертався.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази, судом встановлені наступні обставини.

На момент укладення договору оренди ОСОБА_2 була власником земельної ділянки, площею 5,51 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», кадастровий номер :01:004:0069, яка розташована на території Красноокнянської (Окнянської) селищної ради Красноокнянського (Окнянського) району Одеської області, що посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ОД №061638, виданим 05 жовтня 2004 року на підставі розпорядження Красноокнянської РДА Одеської області від 15 червня 2004 року №155/А-2004 .

Згідно договору оренди землі №159 від 01 січня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора» в особі голови ТОВ ОСОБА_4 ., ОСОБА_2 передала в оренду на 15 років земельну ділянку, площею 5,51 га цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташовану в с.Флора, належну їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД №061638, виданого 05 жовтня 2004 року. Договір зареєстровано у Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 20 листопада 2007 року за №61 (а.с.16-17).

Крім того, 18 березня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Флора» було укладено Додаткову угоду до вищевказаного договору оренди землі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №061638 та яку остання за договором оренди землі №159 від 01.01.2006 року, передала в оренду ТОВ «Флора», отримав ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі наданих безпосередньо позивачем, у провадженні Красноокнянського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, спонукання до виконання договірних зобовязань та стягнення збитків, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» про визнання договору оренди землі недійсним, його скасування та скасування державної реєстрації договору оренди землі. Рішенням суду від 20.02.2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вчиняти дій, які перешкоджають Товариству з обмеженою відповідальністю «Флора» користуватися орендованою відповідно до договору оренди №159 від 01 січня 2006 року земельною ділянкою. У задоволенні іншої частини позову ТОВ «Флора» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Флора» про визнання договору оренди землі недійсним, його скасування та скасування державної реєстрації договору оренди землі залишений без розгляду.

Рішення суду набрало законної сили 02.04.2019 року.

Як вбачається з даного рішення, судом вже перевірялися обставини щодо підписання спірного договору оренди, а саме: було встановлено, що згідно висновку експерта №18-1955 від 01.11.2018 року підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі №159 від 01.01.2006 року виконано самою ОСОБА_2 , а не іншою особою, у звязку з чим, суд дійшов висновку про безпідставність вищевказаних тверджень.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, Верховним Судом, у постанові по справі № 761/29966/16-ц від 18.12.2019 року зазначено, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Суд також не бере до уваги посилання у позовній заяві на покази свідків, оскільки відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Встановлені обставини свідчать проте, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 не підписувала спірний договір оренди землі. Разом з тим, вищезазначене рішення суду (висновок експерта) повністю спростовує його доводи.

Крім того, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтересицих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже, у справі про визнання недійсним договору оренди землі з указаних підстав суд повинен установити: чи дійсно порушуються права орендодавця у зв`язку з відсутністю в договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року у справі № 6-879цс15.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» (на час виникнення спірних відносин) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно вимог ч.3 ст.6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином для визнання договору недійсним необхідно щоб його положення не лише не відповідали тим чи іншим положенням актів цивільного законодавства чи типових договорів, або по іншому врегулювали правовідносини, а прямо їм суперечили.Більш того, необхідна наявність порушення права осіб.

Так, позивач посилається, що договір не містить наступного: повної назви сторони, яка його підписала, а лише скорочену назву ТОВ «Флора» та скріплений печаткою для трудових книжок, ділових паперів та довідок, яка не містить інформації про ЄДРПОУ, також не зазначена індексація, умови збереження стану об`єкта оренди; не визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини, також хто має страхувати об`єкт оренди, відсутня нормативна грошова оцінка земельної ділянки.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, договір містить ідентифікаційний код підприємства, який вказаний в реквізитах орендаря, і позивачем взагалі не обґрунтовано яким чим це вплинуло на його права.

Крім того, відповідно статтею 14 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що при укладенні договорів сторони можуть застосовувати типову форму договору, затверджену Постановою КМУ. У оспорюваному договорі, як у типовому містяться положення як обов`язкові так і рекомендаційні. Також стаття 13 Закону України «Про оцінку земель» не передбачала обов`язкової нормативної грошової оцінки земель приватної власності, що є об`єктом договору оренди. Крім того, позивачем не доведено, що відсутність нормативної оцінки порушує його права, оскільки в договорі наявна така істотна умова як орендна плата. Крім того, за нормами Закону України «Про оренду землі», ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди або його частини покладається на орендодавця, якщо інше не встановлено договором. Також питання, щодо страхування об`єкта оренди не входить до істотних умов договору оренди землі, а містяться відповідно до ч.3 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» (на час виникнення спірних відносин), як додаткові, котрі можуть зазначатися за згодою сторін.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.

Згідно частини 1, 3 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку позивачем не доведено існування підстав для визнання договору недійсним, оскільки в момент підписання договору його сторонами усі істотні умови були узгоджені, волевиявлення сторін було вільним, що підтверджується підписами на договорі оренди землі.

Аналіз наведених вище норм дає змогу для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Крім того, оскільки вимога про визнання незаконними рішення та дії про реєстрацію договору оренди землі обґрунтована тими сами обставинами, що і недійсність спірного договору, однак, у ході розгляду справи встановлено протилежне, вона також задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 141, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» (, місце знаходження: 67903, Україна, Одеська область, Окнянський район, с. Флора), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, місце знаходження: 65107, Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання недійсним договору оренди землі між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора», укладений 01.01.2006 року, зареєстрований в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.11.2007 року за №59, визнання незаконними рішення про реєстрацію та дії Красноокнянського відділу Одеської регіональної філії центру Державного земельного кадастру щодо реєстрації в Державному реєстрі земель договору оренди землі між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора», укладеного 01.01.2006 року, зареєстрованого в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.11.2007 року за №59 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення у порядку визначеному п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

СуддяО.С. Бурдинюк