Провадження № 2/686/1030/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування 3 820,09 грн. майнової та 15 000 грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що зазнала шкоди внаслідок бездіяльності відповідача, яка виразилась в тому, що він не вжив заходів безпеки, в результаті чого їй завдала тілесних ушкоджень корова відповідача, яка перебувала на вулиці в той час, коли позивач по ній проходила. Внаслідок завданих тілесних ушкоджень позивач звернулась до травмпункту та перебувала на амбулаторному лікуванні в районній лікарні зі струсом мозку та численними забоями м`яких тканин, де нею були витрачені кошти на лікування. Також внаслідок зазначеної події їй була завдана моральна шкода, яка полягає в її душевних стражданнях, які вона зазнала в зв`язку з ушкодженням її здоров`я. Відповідач в добровільному порядку спричинену шкоду не відшкодував, тому позивач змушена звернутись за захистом свого права до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, із зазначених підстав просять позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечили, вважають його безпідставним те необґрунтованим, зазначають, що позивач має неприязне ставлення до відповідача та його сім`ї, і сама спровокувала тварину, яка спокійно паслась на вулиці поблизу помешкання відповідача, так як почала замахуватись не неї молотком, який тримала в руках.

04.10.2019 року представником позивача заявлено клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи.

18.10.2019 року відповідачем надано відзив на позов з додатками, який долучено до матеріалів справи.

Сторонами заявлялись клопотання про допит свідків, які суд задовільнив.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що 14.06.2019 року близько 20 год. 15 хв. ОСОБА_1 йшла по вулиці в с . Гнатівці Хмельницького району та її побила корова, що належить відповідачу, яка перебувала на вулиці в той час. Внаслідок завданих тілесних ушкоджень позивач звернулась до травмпункту та перебувала на амбулаторному лікуванні в районній лікарні зі струсом мозку та численними забоями м`яких тканин, де нею були витрачені кошти на лікування.

Факт пригоди щодо нападу коровою відповідача на ОСОБА_1 було зафіксовано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення ті чи інші події Хмельницького районного відділення поліції Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області під № 3030 від 14.06.2019 року. За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення у вказаній події не встановлено.

Витрати, пов`язані із придбанням ліків обумовлені їх призначенням відповідними лікарями.

Дані обставини підтверджуються копіями відповідних документів, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», сільськогосподарські тварини - тварини, що утримуються та розводяться людиною для отримання продуктів і сировини тваринного походження.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст. ст. 7, 9 «Про захист тварин від жорстокого поводження», умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям. Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Місце утримання тварин повинно бути оснащено таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологісний режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем.

Особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону. Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дала показання суду, що дана подія дійсно мала місце, однак вона вважає, що ОСОБА_1 спровокувала тварину на напад.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 , як власник сільськогосподарської тварини (корови), яка нанесла тілесні ушкодження позивачеві, зобов`язаний був забезпечити безпечний вигул тварини для оточуючих.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У частині першій зазначеної статті закріплено тільки приблизний перелік джерел підвищеної небезпеки: транспортні засоби, механізми та обладнання, хімічні, радіоактивні, вибухо- і вогненебезпечні та інші речовини, дикі звірі, службові собаки та собаки бійцівських порід тощо. (Вичерпний їх перелік навести неможливо у зв?язку з постійним розвитком науки та техніки). Саме у зв?язку з відсутністю виключного переліку на практиці виникає необхідність вирішення питання про те, що можна віднести до джерела підвищеної небезпеки, а що в цей перелік не включається. Тому суд, вирішуючи питання про можливість віднесення діяльності до джерела підвищеної небезпеки, з?ясовує наявність його характерних ознак.

Виходячи із даних обставин справи, суд вважає, що утримання ОСОБА_3 великої рогатої худоби створює підвищену небезпеку, а тому шкода, завдана таким джерелом підвищеної небезпеки, має бути відшкодована ним, як особою, яка володіє та утримує корову.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, п. 8, 1 даної статті визначається що способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача є підставними та обгрунтованими, відповідач здійснював неналежний догляд за сільськогосподарською твариною, що спричинило нанесенню шкоди здоров`ю позивача, а тому із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 3 820,09 грн. матеріальної шкоди.

Щодо вимоги про стягнення з 15 000 грн. моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач надала пояснення щодо заподіяної їй моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, яка полягає в перенесених нею душевних стражданнях та переживаннях у зв`язку із тим, що вона зазнала фізичного болю, змушена витрачати час і кошти на відновлення свого здоров`я, у зв`язку із завданими їй тілесними ушкодженнями, ОСОБА_1 не може вести домашнє господарство та приділять належну увагу членам сім`ї. Відповідач своїми діями завдав їй моральну шкоду, яка полягає в фізичному болю, душевних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв`язків.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає, що така шкода позивачеві завдана в результаті неправомірних дій ОСОБА_3 , що полягала у завданні ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, внаслідок здійснення ним неналежного догляду за сільськогосподарською твариною, яка спричинила шкоду здоров`ю позивача, та визначає розмір моральної шкоди в 5 000 грн., такий розмір шкоди є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди. В решті слід відмовити.

Також підлягають стягненню з відповідачів понесені позивачем судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, у договорі про надання правової допомоги та розрахунку винагороди адоката міститься порядок обчислення гонорару (погодинна оплата, фіксований розмір), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати тощо.

ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу у справі, а представник відповідача хоч і звернулась до суду із клопотанням про зменшення розміру цих витрат, однак не довела їх неспівмірність із обставинами, зазначеними у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Отже, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню ці витрати в розмірі 4 226,20 грн.

Керуючись ст.. ст. ст. ст. 141, 258, 264, 265, 354 ЦПК України, ст..ст. 16, 22, 23, 1166 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с. Гнатівці, Хмельницького району, Хмельницької області; ІПН НОМЕР_1 ; тел. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої в АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 ) - 3820 грн. 09 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та 4994 грн. 60 коп. судових витрат.

Решту позову залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.01.2020 року.

Суддя: