Справа № 947/1152/20
Провадження № 2/947/1725/20
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Маломуж А.І.,
за участі секретаря судового засідання - Абухіної Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно,-
21.01.2020 року позивачка звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 17.02.2016 року між нею та відповідачкою укладеного договір довічного утримання, згідно умов якого позивачем передано у власність відповідача квартиру АДРЕСА_3 , а відповідач зобов`язалась забезпечувати позивача утриманням та доглядом довічно, а саме: забезпечити харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, самостійно сплачувати комунальні послуги.
Оскільки, з січня 2017 року відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором довічного утримання, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про його розірвання.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 27.01.2020 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 05.06.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, відзив на позов не надала.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що вона є дочкою позивачки, мати проживає разом з нею в с. Маяки, Одеської області, з сестрою ОСОБА_2 вони домовились, що вона буде доглядати матір, проте, вона матері допомогу не надавала та навіть не відповідала на дзвінки, стан здоров`я ОСОБА_1 поганий, матір доглядає вже 2 роки, відповідачка до матері не з`являється.
Свідок ОСОБА_4 , знайомий сім`ї, позивачка йому як бабуся, відповідачку не знає, ніколи її не бачив, ОСОБА_1 проживає в с. Маяки приблизно 2-3 роки, за нею доглядає інша дочка ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_5 , сусідка позивачки, повідомила, що позивачка скаржиться, що дочка їй не дзвонить та не піклується про неї.
Позивачка ОСОБА_1 , яка була допитана в якості свідка повідомила, що 2 роки тому переїхала в с. Маяки, відповідачка ОСОБА_2 не піклується про неї, не телефонує ні її дочка ні її онук.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.02.2016 року сторони уклали договір довічного утримання відповідно до умов якого, ОСОБА_1 , передала у власність гр. ОСОБА_2 належну їй квартиру за АДРЕСА_3 , що складається з однієї кімнати, загальною площею 34,3 кв.м, у тому числі житловою - 17,0 кв. м. Ця квартира належить відчужувачу на підставі договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О. О. 22 вересня 1999 року за реєстровим № 1240, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 26 січня 2011 року в книзі за № 735пр-57 номер запису 559 реєстраційний номер 32728568.
ОСОБА_2 , зобов`язалась довічно повністю утримувати гр. ОСОБА_1 , забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, ліками, лікуванням, необхідною допомогою, в тому числі матеріальною у розмірі одна тисяча гривень, які зобов`язалась виплачувати щомісячно до 30-го числа. А також зобов`язалась прибирати та прати один раз на тиждень, поховати відчужувача у разі її смерті, поставити пам`ятник, а також зобов`язуюся зберігати в безкоштовному довічному користуванні ОСОБА_1 вищезазначену квартиру. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду і необхідної допомоги) сторонами визначена в розмірі одна тисяча гривень в місяць з урахуванням інфляції та індексації.
Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Судом встановлено, що фактично відповідачка не виконувала зобов`язання за умовами договору. Так, з показів свідків вбачається, що після укладення договору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не приходила, та не опікувалась нею.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, про те, що відповідачем не виконуються умови Договору довічного утримання від 17.02.2020, у зв`язку із чим, останній підлягає розірванню.
Крім того, відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 6851,86 грн.
Керуючись ст. ст. 509, 626, 627, 628, 638, 744, 746, 735, 203, 215-235 ЦК України, ст. ст.76, 49, 142, 258, 263, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити в повному обсязі.
Розірвати договір довічного утримання, укладений 17 лютого 2016 р. між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О. О., зареєстрований в реєстрі за № 42.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з однієї кімнати, загальною площею 34,3 кв. м., у тому числі житловою 17,0 кв. м.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6851 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят одна) грн. 86 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення виготовлено 05.08.2020 року.

Суддя Маломуж А. І.