Єдиний унікальний номер 448/2037/19
Провадження № 2/448/246/20
про залишення зустрічної позовної заяви без руху
21.07.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, поданого в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку поділу спільного майна подружжя,
В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку поділу спільного майна подружжя.
ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу, тобто вимогам, які встановлені до позовної заяви.
Однак, зустрічний позов ОСОБА_1 не відповідає вимогам статей, 175 177 ЦПК України з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити відомості: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Так, у зустрічному позові, який підлягає грошовій оцінці, не зазначена ціна позову.
Відповідно до п.п. 2, 9, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
Так, ОСОБА_1 зазначила вартість частини спільного майна з ОСОБА_2 , зокрема вартість квартири 129 600 грн., вартість транспортного засобу «Renault Master L3H3» - 182 036 грн., вартість транспортного засобу марки «Volksvagen Sharan» - 107 080 грн., а також вартість промислових товарів (503 501грн.) та торгівельного обладнання магазину (22 000 грн.), однак позовна заява та додані до неї документи не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів на підтвердження вартості майна, яке є предметом поділу, - на час подачі позову, у мотивувальній частині позовної заяви також відсутні покликання на докази в підтвердження дійсної вартості зазначеного спірного майна та відповідно дійсної ціни позову.
Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р., розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.
Зі змісту ст.ст.175, 176 ЦПК України вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.
Однак, ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом) в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів (роздруківки оголошень продажу аналогічного майна в районі місця знаходження спірного майна, розрахунки грошової оцінки спірного майна, тощо) дійсної вартості частини спірного майна (квартири, транспортних засобів, промислових товарів та торговельного обладнання), із якої необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір.
У зв`язку із не визначенням дійсної (реальної) вартості спірного майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого ОСОБА_1 судового збору.
За викладених обставин, позивач має зазначити дійсну вартість майна згідно переліку, що зазначений в позовних вимогах, на момент звернення до суду з заявленим позовом, надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна.
Крім того, згідно проведених розрахунків на перевірку правильності сплати ОСОБА_1 судового збору за заявлені позовні вимоги, вбачається, що такий сплачений позивачкою лише частково без врахування вартості квартири в цілому, а також вартості 1/2 частки земельної ділянки та 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва.
Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.
Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (848,80 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (10 510 гривень).
Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.
Відповідно до ч.2 ст.194 ЦПК України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, тобто з порушенням вимог, передбачених статтями 175, 177 ЦПК України, яким повинна відповідати позовна заява, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вказана зустрічна позовна заява відповідачки ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, а останній необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.185, 194 ЦПК України, суд,
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позову без руху та роз`яснити, що у випадку виконання нею у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак