Дата документу 22.01.2020 Справа № 333/2203/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 333/2203/19 Головуючий у 1 інстанції Кулик В.Б.
Провадження №22ц/807/219/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи було уточнено, до ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона є власницею кв. АДРЕСА_1 та постійно мешкає в ній. Комунальні послуги з утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 надає ТОВ «Керуюча компанія «Мрія». Тобто, позивач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

02 вересня 2018 року її квартира та вище розташовані квартири АДРЕСА_3 195 були затоплені гарячою водою. Через неможливість встановлення точної причини протікання, в той же день аварійною службою було відключено гаряче водопостачання на стояку, де розташована квартира позивача. Як встановлено відповідачем, залиття відбулося з квартири АДРЕСА_4 , де було виявлено свищ на стояковій трубі гарячого водопостачання.

До теперішнього часу гаряче водопостачання не відновлено. На численні скарги та звернення позивача стосовно відсутності гарячого водопостачання відповідач посилається на те, що мешканці квартири АДРЕСА_4 не дають доступу до інженерних мереж, які розташовані в їх квартирі, тому усунути наслідки аварії та відновити гаряче водопостачання вони не можуть. Зазначає, що тривалий час в квартирі АДРЕСА_4 ніхто не мешкає і невідомо, коли власники цієї квартири будуть там проживати.

Таким чином, вказувала ОСОБА_1 відповідач протягом більше восьми місяців не вчиняє жодних дій по вжиттю заходів до ліквідації аварій та відновленню гарячого водопостачання.

З огляду на вищенаведене, позивач просила визнати незаконною бездіяльність ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» щодо не відновлення послуги гарячого водопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , та зобов`язати ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» відновити послугу гарячого водопостачання в квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» щодо не відновлення послуги гарячого водопостачання в кв. АДРЕСА_1 ; Зобов`язано ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» відновити послугу гарячого водопостачання в кв. № 187 АДРЕСА_5 . АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «Керуюча Компанія «Мрія» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, просить скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2019 року, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» мотивована тим, що відповідач надавав суду пояснення начальника виробничого відділу ТОВ «Керуючої компанії «Мрія», який пояснював неможливість проведення ремонтних робіт в спосіб, який вимагала ОСОБА_1 (з боку під`їзду будинку, оскільки стіна є несучою конструкцією), але судом ці пояснення та обставини не було взято до уваги. Також, судом першої інстанції не надано оцінку поясненням відповідача, зокрема, тій обставині, що власники кв. АДРЕСА_6 не надають дозволу на проведення ремонтних робіт збоку їх квартири. А частиною 5 статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено випадки для здійснення несанкціонованого доступу до точки, де трапилась аварія (до кв.№199) і він може відбуватись без згоди власника лише в тому випадку, якщо такий власник відсутній, з ним неможливо встановити зв`язок для інформування про необхідність прибуття до житла, а також за умови наявності об`єктивної підстави вважати, що аварія, яка створює загрозу життю та/або майну, наявна саме в цьому житлі. А відповідно до ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача надати доступ виконавцю комунальної послуги до належних йому приміщень є підставою для припинення надання споживачу відповідної комунальної послуги. Крім цього, скаржник зазначає, що позивачем не було заявлено клопотання про залучення співвідповідача власника квартири АДРЕСА_4 , а отже суд повинен був відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки виконання рішення суду на теперішній час є неможливим - згідно ДБН процедура проведення ремонтних робіт щодо заміни стояків відсутня. А проведення ремонтних робіт зі сходової клітини під`їзду будинку неможливо у зв`язку з тим, що стіна на сходовій клітині є несучою конструкцією, яка сприймає навантаження від власної ваги і конструкцій, які на неї спираються (стіни, перекриття, покрівля, сходи і ліфтова шахта). На підставі цього будь-які роботи по її частковому демонтажу, пробиттю тощо, неможливі та можуть призвести до порушення конструктивних елементів будинку та їх деформації.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що спір виник не з підстав, передбачених ч. 4 ст. 274 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги, відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється без повідомлення сторін.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02 грудня 2019 року в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 в порядку ст. 360 ЦПК України надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Керуюча компанія «Мрія». Вимоги апеляційної скарги вважає такими, що не підлягають до задоволення, оскільки її доводи зводяться до того, що відповідач не має можливості відновити гаряче водопостачання до квартири ОСОБА_1 через низку причин, які відповідач вважає такими, що звільняють його від виконання своїх зобов`язань. Просить рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що законодавець кореспондував право споживача на своєчасне і належної якості одержання житлово-комунальних послуг, обов`язки виконавця їх надати, управителя забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку, виконання умов договорів з виконавцем та контролювати якість цих послуг. В порушення вказаних вимог законодавства відповідач з 02 вересня 2018 року до дня винесення судового рішення включно, не відновив гаряче водопостачання в кв. АДРЕСА_1 , власником якої є позивач ОСОБА_1 , через що останній комунальні послуги з постачання гарячої води не надаються, чим порушується її право на своєчасне і належної якості одержання комунальних послуг.

З зазначеним висновком колегія суддів погоджується у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, та крім іншого, визнається сторонами, що за приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України є підставою звільнення від доказування, наступні обставини.

ОСОБА_1 є співвласницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом № 3797 про право власності на житло від 23.05.1994 року (а.с. 4).

Пунктами 2, 4, 5, 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; гаряча вода - вода, призначена для задоволення санітарно-гігієнічних та господарсько-побутових потреб споживачів, якісні та температурні характеристики якої відповідають нормативним вимогам; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 520 від 01.09.2017 року «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було призначено одним з управителів багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі. Згідно з додатком № 1 до цього рішення, будинок АДРЕСА_2 входить до групи будинків, які обслуговує ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 в особі заступника голови ЗМР з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М. та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-619. Предметом даного договору є зобов`язання управителя (відповідача по справі) надавання замовнику послуги з управління будинком, спорудою та об`єктів благоустрою для забезпечення його сталого функціонування, збереження споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників окремих житлових та нежитлових приміщень (мешканців об`єкту) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг (а.с. 43-48).

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 на момент виникнення спірних правовідносин була споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

02 вересня 2018 року квартира АДРЕСА_1 була затоплена гарячою водою.

Того ж дня, аварійною службою було відключено гаряче водопостачання на стояку, де розташована квартира АДРЕСА_1 .

До теперішнього часу гаряче водопостачання не відновлено.

Неодноразові звернення ОСОБА_1 до відповідача щодо відновлення послуги гарячого водопостачання підтверджується матеріалами справи, зокрема відповідями ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (а.с. 5-6, 8).

З вищенаведених відповідей вбачається, що під час обстеження місця аварії, фахівцями ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було встановлено, що для усунення аварійної ситуації, внаслідок якої позивач позбавлена можливості користування гарячим водопостачанням, необхідно отримати доступ до квартири АДРЕСА_6 задля проведення ремонтних робіт саме в цій точці. Власники вказаної квартири доступу до квартири не надають, проти проведення зварювальних робіт мереж водопостачання (стояку) у своїй квартирі заперечують.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, крім іншого, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг.

Пунктами 1, 6 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до обов`язків виконавця комунальної послуги віднесено забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством.

Аналогічні обов`язки виконавця житлово-комунальних послуг передбачені п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Таким чином, встановивши ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» як особу, відповідальну за надання комунальних послуг, зокрема гарячого водопостачання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та про зобов`язання ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» відновити послугу гарячого водопостачання.

Посилання ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» на відсутність допуску до іншої квартири не можуть бути підставою для ненадання послуг позивачу.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» вживало належних заходів щодо надання доступу до технологічної ніші в квартирі АДРЕСА_6 . Посилання скаржника, на те, що майстром ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» неодноразово проводилась розмова з власником кв. 199 з проханням надати доступ до міжповерхового технологічного отвору в його квартирі, не є діями, передбаченими законодавством у таких випадках.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неможливості виконання рішення суду, через те, що проведення ремонтних робіт зі сходової клітини, яка є несучою конструкцією, її демонтаж - неможливі. Наведені доводи не є підставою для скасування судового рішення, оскільки судом не було зобов`язано відповідача відновити послугу гарячого водопостачання саме у способи, про які зазначає скаржник в своїй апеляційній скарзі, а саме: демонтаж, пробиття несучих конструкцій або несанкціоноване проникнення до інженерної ніші, яка знаходиться у квартирі 199 того ж будинку.

Посилання ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» на те, що позивачем не було заявлено клопотання про залучення у якості співвідповідача власника квартири АДРЕСА_4 також не містять правового обґрунтування.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено порушення суб`єктного складу учасників справи у спірних правовідносинах. Натомість, ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» не позбавлено можливості звернутись до суду з окремим позовом до належного на їх думку відповідача у спірних відносинах.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права та має бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,у хвалене судом відповідно до норм матеріального права із отриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» не вбачається.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» - залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: