Справа № 274/3870/19
Провадження № 2/0274/382/20
Рішення

Іменем України

22.01.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., при секретарі Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини по досягненню повноліття, що продовжує навчання, -

В с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. щомісячно, з дня пред"явлення позову до закінчення навчання, 01.06.2022 року, але не більш ніж до досягнення дитиною 23 років, з тих підстав, що донька потребує матеріальної допомоги у зв"язку з продовженням навчання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10.01.2013 р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, неповнолітніх дітей залишено на виховання матері та стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 На даний час старша донька є повнолітньою та продовжує навчання у Львівському національному університеті ім. І.Франка, на денній формі навчання на державному замовленні, з терміном навчання з 01.09.2018 р. по 01.06.2022 р. Самостійно працювати та отримувати заробітну плату на даний час вона не має можливості. Розмір доходів позивачки не дозволяє повною мірою утримувати двох дітей. Натомість, розмір доходів відповідача, який працює, дозволяє надати матеріальну допомогу дочці на період її навчання, тому вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом.

13.12.2019 р. відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення на позовну заяву про стягнення аліментів на час навчання, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову позивачки ОСОБА_1 та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що позовна заява ґрунтується лише на формальних міркуваннях та припущеннях, є безпідставною та необґрунтованою належними, допустимими, достовірними доказами ( а.с. 30-31).

В судовому засіданні 16.12.2019 р. представник позивача - адвокат Гуменюк О.В. доводи позовної заяви підтримав з підстав, зазначених в ній. Додатково суду пояснив, що на даний час позивачка сама виховує двох дітей, батьком яких є відповідач. Донька ОСОБА_6 на даний час є студенткою, навчається на денному відділенні на платній формі навчання, також вона сплачує кошти за проживання в гуртожитку. Вважає, що оскільки відповідач працює, то спроможній сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання.

22.01.2020 р. на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, діючий на підставі довіреності, ОСОБА_8 в судовому засіданні 16.12.2019 р. заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з підстав зазначених в запереченні від 13.12.2019 року.

22.01.2020 р. на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_8 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду по цивільній справі у зв"язку із зайнятістю представника в іншій справі, належних доказів про зайнятість в іншому судовому процесі суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши пояснення представників сторін надані ними в судовому засіданні 16.12.2019 дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно рішення Житомирського районного суду від 10.01.2013 р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, неповнолітніх дітей залишено на виховання матері та стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, а потім по 1/4 частині всіх видів заробітку до повноліття ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку ( а.с. 4).

Відповідно до довідки № 228 від 05.09.2018 року, виданої Львівським національним університетом ім. І.Франка, ОСОБА_4 , дійсно, є студенткою Львівського національного університету ім. І.Франка (IV рівень акредитації), навчається на денному відділенні, платної форми навчання, на географічному факультеті. Термін навчання закінчується в червні 2022 року ( а.с. 6).

Як вбачається з договору про надання освітніх послуг № 208 с-18 від 18.08.2018 р. загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 59324 грн. Вартість освітньої послуги за кожен навчальний рік становить 14831 грн. (а.с. 5).

Згідно угоди № 3-710 від 04.09.2018 р. ОСОБА_4 на час навчання проживає в студентському гуртожитку Львівського національного університету ім. І.Франка (а.с. 7).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за № 4717 від 22.03.2019 р. ОСОБА_1 за період з 1 по 4 квартал 2018 року отримувала доходи у вигляді аліментів (а.с. 8).

Згідно довідки про доходи від 09.01.2020 р., ОСОБА_2 працює в АТ "Житомиробленерго" на посаді інженера та отримує щомісячно дохід. Загальна сума доходу за період з 01.07.2019 р. по 31.12.2019 р. за винятком утримань становить 83349, 25 грн.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 та ст. 142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зі змісту ст. 182, ч.ч. 1,2 ст. 199, ст. 200 СК України вбачається, що міра (розмір) участі батьків в утриманні дитини до досягнення нею повноліття та утриманням повнолітнього у зв`язку з продовженням навчання, - є рівною, оскільки не лише батько зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину та повнолітнього, який навчається, але такий обов`язок покладається й на матір, можливість нею надавати утримання, при цьому необхідно враховувати: чи є реальна потреба повнолітнього, який навчається, у матеріальній допомозі на навчання; чи є можливість надання одному з батьків (зокрема, батькові) матеріальної допомоги повнолітньому, який навчається; чи є обставини, зазначені у ст. 182 СК України, які впливають на можливість надання допомоги повнолітньому, який навчається, а саме, наявність у платника аліментів інших дітей (п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку із стаціонарним навчанням донька сторін позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.

Оскільки навчальний заклад знаходиться на певній відстані від місця проживання повнолітньої дитини, то загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку.

Відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, має стабільний заробіток, а отже, має можливість надавати доньці матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потреби у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , який офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток та задовільний стан здоров"я, а також бере до уваги позицію позивачки, на утриманні якої перебуває ще одна неповнолітня дитина, беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1500 грн., щомісячно, до закінчення нею навчання, 01 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років, таким чином задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - 26.06.2019 р.

За п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2,4, 12-13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 198-200 Сімейного кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини по досягненню повноліття, що продовжує навчання, - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , працюючого в АТ "Житомиробленерго", на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1500 (одна тисяча п"ятсот) грн., щомісячно, починаючи з 26 червня 2019 року і до закінчення нею навчання, 01 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.М. Вдовиченко