Справа №560/582/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом Органу опіки та піклування Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_1 , співвідповідача ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач Орган опіки та піклування Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 , співвідповідача ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації та просить:

- відібрати від ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав дітей: неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- відібрати від ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав дітей: малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- передати дітей для подальшого влаштування Органу опіки та піклування - Дубровицької районної державної адміністрації.

Свої вимоги мотивує тим, що виконавчим комітетом Висоцької сільської ради 19 квітня 2019 року прийнято рішення №27 "Про негайне відібрання дітей від батьків", згідно якого визнано обставини, які склалися в сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 такими, що загрожують життю та здоров`ю неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнім: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в зв`язку з чим вирішено негайно відібрати дітей від їх матері у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей. Підставою для такого рішення стало те, що 19 квітня 2019 року встановлено факт тривалої відсутності позивачки за місцем фактичного проживання, в зв`язку з чим існувала реальна загроза для життя та здоров`я дітей. Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 квітня 2019 року надійшло звернення від ОСОБА_7 (свекрухи) про те, що невістка ОСОБА_1 відсутня протягом декількох днів. На даний час склалися загрозливі обставини для життя і здоров`я дітей, оскільки за місцем проживання відсутній запас будь-яких продуктів харчування, немає умов для приготування їжі в зв`язку з відсутністю газової чи електричної плити, відсутні можливості для купання і вмивання малолітніх дітей, недотриманий температурний режим, оскільки дрова є не постійно. Відповідач ОСОБА_1 проживає в будинку свекрухи ОСОБА_7 в одній кімнаті з чотирма дітьми. В кімнаті брудно, посуд не митий, одяг не праний та розкиданий по кімнаті, ліжка не застелені. Відповідач ОСОБА_1 неодноразово залишала дітей самих і виїжджала до м. Києва у своїх справах, при цьому діти залишались в будинку самі без засобів для існування, а догляд за малолітніми братом і сестрами лягав на плечі неповнолітнього ОСОБА_3 . Залишаючи неодноразово дітей без догляду дорослих одних в будинку без засобів для існування в антисанітарних умовах відповідачка наражає їх життя та здоров`я на реальну небезпеку і тим самим самоусувається від виконання своїх батьківських обов`язків: не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням та успішністю, матеріально не забезпечує, не займається їх підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання дитини. Разом з тим, на момент прийняття вищевказаного рішення від 19 квітня 2019 року, батько малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ними тривалий час не проживав, місцезнаходження його було невідоме. Також не було встановлено даних щодо участі батька ОСОБА_2 у вихованні дітей. Однак, після подання позову було встановлено, що ОСОБА_2 відмовляється від будь-якої участі у вихованні дітей.

У судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Тинко О.П. позовні вимоги підтримала та просила задоволити з підстав, вказаних у позові.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Пояснила, що кілька разів залишала дітей, оскільки їздила на роботу, щоб заробити кошти на їх утримання. При цьому вона просила свою свекруху приглянути за дітьми. На даний час вона офіційно працевлаштована та працює в м. Києві в ТОВ "АНКОР Персона Україна" і у неї є можливість забрати дітей до себе та проживати з ними в м. Київ.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Просить дітей не забирати, а залишити з матір`ю ОСОБА_1 . При цьому вказав, що зобов`язується виплачувати аліменти та допомагати матеріально в міру його можливостей.

У судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації Лясковець В.П. позовні вимоги підтримала та просила прийняти рішення, яке найбільше відповідатиме інтересам дітей.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 22.10.2009 року, серії НОМЕР_2 від 08.10.2014 року та серії НОМЕР_3 від 08.10.2014 року (а.с.13, 14, 15).

Крім того, відповідач ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 05.10.2004 року народження (а.с.12).

Із актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 13.03.2019 року та від 19.04.2019 року вбачається, що сім`я ОСОБА_1 відноситься до категорії неблагополучних через те, що мати не займається належним чином вихованням дітей, не забезпечує нормального догляду, тепла, харчування, санітарно-гігієнічних умов проживання. Батько дітей ОСОБА_2 не проживає із сім`єю. На той час склалися загрозливі обставини для життя та проживання дітей, а саме відсутній запас продуктів харчування, немає умов приготування їжі, не має можливості для купання і вмивання дітей, не дотриманий температурний режим. ОСОБА_1 неодноразово залишає дітей самих на 3, 7 днів. Сама мати не усвідомлює до кінця міру відповідальності за свій спосіб життя, за загрозу здоров`ю рідних дітей і не реагує на зауваження представників сільської ради та не бажає покращити ситуацію. (а.с. 17, 18).

Рішенням виконавчого комітету Висоцької сільської ради від 19.04.2019 року №27 "Про негайне відібрання дітей від батьків" визнано обставини, які склалися в сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 такими, що загрожують життю та здоров`ю неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнім: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вирішено негайно відібрати дітей від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6-7).

Згідно із висновком виконавчого комітету Висоцької сільської ради про негайне відібрання дітей від батьків, що є додатком №1 до рішення виконкому Висоцької сільської ради від 22.04.2019 року (а.с.10-11) так ОСОБА_8 тривалий час не виконувала своїх батьківських обов`язків та участі у вихованні дітей не приймала, долею дітей, їхнім життям, навчанням, станом здоров`я не цікавилася, виконавчий комітет Висоцької сільської ради, як орган опіки та піклування, вирішив затвердити висновок про доцільність відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у судовому порядку.

Як вбачається з характеристик Висоцької ЗОШ І-ІІІ ступенів на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.19, 20) діти характеризуються позитивно.

Разом з цим, що під час судових засідань мати дітей ОСОБА_1 бажала повернути дітей, усвідомила свою поведінку та дії, що вказує на усвідомлення нею необхідності належного виконання своїх материнських обов`язків. З наданих нею пояснень та документів вбачається, що на даний час ОСОБА_1 веде активну роботу над усуненням можливих недоліків у вихованні дітей та тих обставин, які призвели до відібрання у неї дітей, а саме офіційно працевлаштувалася, отримує заробітну плату та має намір забрати дітей на постійне місце проживання в м. Київ, де сама зараз і проживає.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

У частині 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Як підстави для позову про відібрання дітей від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав щодо дітей та про передачу дітей органу опіки та піклування Дубровицької РДА зазначено, що батьки дітей ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та існування реальної загрози для життя та здоров`я дітей.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

До таких випадків відносяться: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків ч. 2 ст. 170 СК України.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України").

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України").

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачі, як батьки дітей, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Матеріалами справи не доведено, що батьки не виконують свої обов`язки щодо виховання дітей та забезпечення їм належних матеріально-побутових умов, оскільки додані акти обстеження умов проживання дітей у своїй сукупності не підтверджують наявності постійних антисанітарних умов, відсутності продуктів харчування, одягу тощо та складені на день, що значно передує даті розгляду справи.

Також відсутні відомості на підтвердження будь-яких дій з боку відповідачів, які свідчать про загрозу життю чи здоров`ю дітей.

Тому, суд не може сприймати докази надані позивачем як беззаперечні, оскільки вони швидше свідчать про бажання будь-яким способом виконати завдання по вилученню дітей із сім`ї та виправдати таке втручання у життя відповідачів та їх малолітніх дітей, але ніяким чином не сприяють захисту прав дітей.

Окрім того, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування виконкому Висоцької сільської ради про необхідність відібрання дітей, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дітей.

Зважаючи на вимоги ст. 19 СК України, ст. 89 ЦПК України, суд не пов`язаний висновками певних органів, експертів та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні заявлених у справі доказів та обставин справи. Жоден доказ, у тому числі і висновок органу опіки та піклування, не має для суду наперед встановленої сили. Отже, суд може не погодитись із даним висновком і не взяти його до уваги.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК україни передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на вказані обставини, а також те, що діти потребують батьківського піклування, виховання в умовах сім`ї, подальшого усвідомлення дітьми сімейних цінностей, існують підстави вважати, що не доведено ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому, суд вважає за необхідне, відмовити у задоволенні вимог про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Органу опіки та піклування Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_1 , співвідповідача ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 31 серпня 2020 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко