ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8227/20
провадження № 2/753/5893/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" про захист прав споживачів шляхом визнання договору позики недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" про захист прав споживачів шляхом визнання договору позики недійсним.

Ухвалою суду від 12.06.2020, у зв`язку з порушенням позивачем вимог стст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), дана позовна заява залишена без руху та встановлено позивачу строк у п`ять днів для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі.

Крім іншого, позивачу необхідно було викласти обставини укладення оспорюваного договору, отримання позики та надати копію спірного договору позики.

Про наслідки невиконання ухвали про залишення без руху позивачу було роз`яснено в самому тексті ухвали від 12.06.2020.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На виконання вимог даної ухвали, на адресу Дарницького районного суду м. Києва від позивача надійшли клопотання про витребування доказів та заява про усунення недоліків, однак в уточненій позовній заяві, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України відсутнє викладення обставин отримання позивачем позики.

Крім того позивачем не долучено до позовної заяви копію оспорюваного кредитного договору.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів та надав докази звернення до ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" із заявою про надання кредитного договору та розрахунку заборгованості. Просив вказане клопотання задовольнити та відкрити провадження у справі.

Ст. 84 ЦПК України врегульоване питання про витребування доказів судом. Так, відповідно до ч. 1 вказаної статті, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

За змістом вказаної норми, витребування доказів судом можливе після відкриття провадження у справі або одночасно з прийняттям судом вказаного процесуального рішення.

Водночас, за приписами ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

При цьому, ст.ст. 116-118 ЦПК України передбачено механізм забезпечення доказів. Так, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви та повинна містити відомості, передбачені ст. 117 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, позивач міг звернутися із заявою про забезпечення доказів судом до подання позову.

Крім того, посилаючись на неможливість витребування інформації у відповідача, позивач не надає доказів про те, що ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відмовив останньому у наданні запитуваних документів.

За таких підстав, недотримання обов`язкових вимог до форми і змісту позовної заяви перешкоджає початку судового процесу, тому що суд не має необхідної інформації для відкриття провадження у справі. Зазначені недоліки не дають правових підстав для відкриття провадження по справі, оскільки є суттєвими.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки поданої заяви усунуті не в повному обсязі у відповідності до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2020, суддя вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" про захист прав споживачів шляхом визнання договору позики недійсним, слід повернути позивачу та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

А відтак, позивач не позбавлений права на доступ до правосуддя, оскільки має можливість повторного звернення до суду з позовом, який за формою та змістом буде відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 116, 117,185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позову заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" про захист прав споживачів шляхом визнання договору позики недійсним - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.