Номер провадження: 22-ц/813/3604/20
Номер справи місцевого суду: 2-3366/11
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1

заінтересована особа - ОСОБА_3

заінтересована особа - ОСОБА_4

заінтересована особа ОСОБА_5

заінтересована особа державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року у складі судді Науменко А.В.,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено.

За ОСОБА_1 , ОСОБА_1 визнано право власності по 1/8 частині за кожним на судно (катер) «Умка», марки «Сіега 285SB», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_1 судно (катер) «Умка», марки «Сіега 285SB», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.10.2016 рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017 касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05.10.2016 залишено без змін.

11.02.2016 представником ОСОБА_1 до суду подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просив, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_6 замінити останнього на його спадкоємців за законом - мати ОСОБА_7 та сина ОСОБА_5 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року замінено боржника ОСОБА_6 на боржника ОСОБА_7 та боржника ОСОБА_5 .

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_5 не повідомлявся про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження, копію ухвали не отримував, докази належного повідомлення відсутні. Судом не встановлено обставини, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , знаючи про те, що їм надійшли рекомендовані листи з суду, не отримали їх (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №295/5011/15-ц та від 20.06.2018 у справі №127/2871/16-ц). Відповідно до суті спадщини, до неї входять виключно права та обов`язки, які існували у спадкодавця на момент його смерті, речі, як такі, до її складу не входять. Тобто до складу спадщини не потрапляє майно, на яке спадкодавець не набув права власності, та інше майно за відсутності прав на нього. ОСОБА_6 втратив право власності на катер з набранням законної сили заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2007 року у справі №2-525/2007. Будь-яке майно, яке б могло бути спадковим майном у ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини було відсутнє, а отже жодного спадкового майна до його спадкоємців не перейшло, тобто не перейшли й обов`язки щодо нього. Суд, не встановивши фактичну наявність спірного катеру у спадкоємців ОСОБА_6 , незаконно визнав їх боржниками у виконавчому провадженні. ОСОБА_5 був позбавлений можливості надати суду докази фактичної відсутності у нього катеру, що підтверджується листом Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.07.2016 №42/15155.

01.07.2019 ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а ухвалу без змін.

В судовому засіданні представник заявника, який приймав участь у справі в режимі відеоконференції, підтримав заяву ОСОБА_1 , наполягав на її задоволенні.

ОСОБА_5 в особі представника заявив клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на необхідність особистої участі та карантинні заходи як перешкоди участі в засіданні. Від інших учасників заяв про відкладення справи не надходило.

Клопотання про відкладення розгляду справи залишено без задоволення, враховуючи перебування справи в провадженні судів протягом тривалого часу, її відкладання, в тому числі, за заявою ОСОБА_5 , який не скористався правом участі в засіданні в режимі відеоконференції, а також можливість оцінки доводів викладених у апеляційній скарзі та письмових поясненнях і без особистої присутності в судовому засіданні. Крім того, у разі відкладення справи через надмірне навантаження суду наступне засідання може бути призначене не раніше 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В матеріалах справи повідомлення про вручення судових повісток про судове засідання, призначене на 28.02.2018 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 відсутні, роздруківка з сайту пошуку поштових відправлень підтверджує, що вручені вони не були (а.с.194,195т.2).

Оскільки такі обставини є доводами апеляційної скарги та безумовною підставою скасування судового рішення, то ухвала суду не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, не може залишатися в силі.

Крім того, поза увагою суду залишилися і інші обставини, які впливають на законність висновків суду.

Як вбачається з рішення суду з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_1 витребувано судно (катер) «Умка», марки «Сіега 285SB», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_6 помер. За життя останнього рішення виконане не було.

Після смерті ОСОБА_6 . Першою державною нотаріальною конторою за заявами кредиторів заведена спадкова справа, однак жоден з спадкоємців заяв про прийняття спадщини не подав (а.с.19,т.2).

Встановлено, що за ОСОБА_6 зареєстроване судно СЕ №02393 (а.с.43,т.1), проте рішенням суду першої інстанції право власності на судно визнане за ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , майно витребувано на їх користь, відтак право ОСОБА_6 на нього припинилося із набранням рішенням законної сили.

Отже, спірне судно до складу спадкової маси не входить.

Відомості про належність будь якого майна ОСОБА_6 на праві власності відсутні.

З відповіді Білгород-Дністровського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Одеській області від 06.07.2016 вбачається, що не уявляється можливим встановити місцезнаходження судна « ОСОБА_8 », розшук якого продовжується на підставі заяви ОСОБА_5 (а.с.234,т.2).

17.08.2012 ОСОБА_1 вперше звернувся з заявою про заміну сторони в виконавчому провадженні, просив замінити боржника на боржника ОСОБА_7 , посилаючись на те, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки зареєстрована за місцем проживання ОСОБА_6 (а.с.135,т.1).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 08.10.2012 в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, оскільки не надано доказів прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6 (а.с.214-216,т.1).

Ухвалу набрала законної сили, не оскаржена.

Згідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили з тими самими вимогами.

Таким чином, питання заміни сторони у виконавчому провадженні вже було предметом вирішення за заявою ОСОБА_1 щодо ОСОБА_7 з тих самих фактичних підстав факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем, і у задоволенні заяви відмовлено.

Отже, враховуючи, що провадження з розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження підлягає закриттю у разі, коли наявна ухвала суду, винесена за результатами розгляду заяви між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то суд першої інстанції порушив норми процесуального права, помилково розглянув питання в частині заміни боржника на боржника ОСОБА_7 по суті.

Виходячи з того, що ані фактичні, ані правові підстави при подачі нової заяви в 2016 році ОСОБА_1 не змінилися, то ухвала суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в зазначеній частині.

Щодо можливості залучення ОСОБА_5 як правонаступника боржника ОСОБА_6 , то суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 378 ЦПК України у редакції 2004 року у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони, суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником, аналогічні правила викладені в ст.442 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Як встановлено, за ОСОБА_6 зареєстроване судно, але рішенням суду першої інстанції одночасно право власності визнане за ОСОБА_1 , ОСОБА_1 .

Рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на майно, зареєстроване у реєстрі за відповідачем.

Виконання рішення щодо перереєстрації права власності не передбачає примусового виконання, та, виходячи з властивостей рухомої речі, предметом примусового виконання є її фактична передача кредиторам.

Особливістю зобов`язання з витребування майна є те, що майно на час витребування повинно бути наявним в натурі у тієї особи, до якої пред`явлено вимоги.

Зміст рішення свідчить про зобов`язання саме ОСОБА_6 , а не іншу особу передати майно, відтак зобов`язання є таким, що нерозривно пов`язане з особою боржника.

Відповідальність спадкоємців обумовлена наявністю у спадкодавця майна, в межах вартості якого відбувається відшкодування, що є окремим аргументом унеможливлення зобов`язати спадкоємців виконати дії фактичного характеру, до вчинення яких був зобов`язаний спадкодавець.

Зважаючи на те, що відповідно до п.5ч.1ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, то зобов`язання ОСОБА_6 фактично передати рухому річ припинилося внаслідок його смерті.

Крім того, факт проживання спадкодавця із спадкоємцем на час відкриття спадщини має правове значення за наявності майна, яке може бути предметом спадкування, у справі докази наявності у ОСОБА_6 будь якого майна на час смерті не має, докази часу втрати судна відсутні, в рішеннях судів апеляційної та касаційної інстанції висновки про це відсутні, саме з підстав відсутності доказів про прийняття спадщини спадкоємцем ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 08.10.2012 в задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено, проте ухвалу суду не оскаржено.

Зважаючи на викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника ОСОБА_6 на ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року скасувати.

Провадження за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження після смерті божника ОСОБА_6 на боржника ОСОБА_7 у провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого 28.01.2016 Приморським районним судом м.Одеси закрити.

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження після смерті божника ОСОБА_6 на боржника ОСОБА_5 у провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого 28.01.2016 Приморським районним судом м.Одеси залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 31.07.2020.

Головуючий:

Судді: