ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/879/19 Номер провадження 22-ц/814/1645/20Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Іст Юроуп Петролеум» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 30 листопада 2011 року ОСОБА_1 відповідно до Наказу від 21 листопада 2011 року №113-к було прийнято на посаду помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ по 4 розряду в партію з буріння, випробування та капітального ремонту свердловин ТОВ «Голден Деррік» (на дату подання позову, перейменовано на ТОВ «Іст Юроуп Петролеум»). Даний факт підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 .

Відповідно до Наказу від 01 лютого 2012 року № 9-к позивач був переведений на посаду помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ по 5-го розряду цієї партії відповідача.

Згідно Наказу від 18 січня 2016 року № 07-к позивач був звільнений із займаної посади за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України. При звільненні та по дату подання даного позову відповідачем не було здійснено розрахунок по заробітній платі з позивачем.

Зазначає, що за період з листопада 2014 року по 18 січня 2016 року позивачу нараховувалася та не виплачувалася заробітна плата за виконувану роботу. Сума заборгованості по виплаті заробітної плати за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 ОСОБА_1 сформованої станом на 01 квітня 2019 року та Виписки за договором № ZP01-6921 за період з 01 січня 2012 по 23 травня 2017 Гадяцької філії ПАТ «Полтава-Банк» складає 48169,38 грн.

За розрахунками позивача, розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 57459,98 грн.

Розмір належної до сплати компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати за даними позивача складає 23278,17 грн.

Крім того, позивач поніс витрати на надання правничої допомоги в сумі 16800,00 грн.

Просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 48169,38 грн., середній заробіток за весь час затримки належних при звільненні сум по день фактичного розрахунку в сумі 57459,98 грн. та компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати в розмірі 23278,17 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 16800,00 грн.

11 грудня 2019 року представник позивача надав позовну заяву (а.с.141-145), в якій просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 49598,35 грн., середній заробіток за весь час затримки належних при звільненні сум по день фактичного розрахунку в сумі 65433,91 грн., компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати в розмірі 23322,86 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 16800,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2020 року позов представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Пономаренка В.І. до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 31917 грн. 78 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 42106 грн. 72 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 23322 грн. 86 коп., а всього 97347 грн. 36 коп., без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., а також судовий збір в сумі 494,47 грн., а всього 4494 грн. 47 коп.

Стягнуто з ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» судовий збір 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» просить змінити рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2020 року в частині визначення належної до стягнення з ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та постановити: стягнути з ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 26565 грн. 40 коп. без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 35046 грн. 40 коп., без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 15756 грн. 27 коп. з урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, а всього 77368 грн. 07 коп.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що судом першої інстанції враховано суми виплачених позивачу коштів без урахування податків та зборів, що призвело до неправильного розрахунку заборгованості та похідних нарахувань.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклик у сторін

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібта беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2011 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ по 4 розряду в партію з буріння, випробування та капітального ремонту свердловин Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (що перейменований на ТОВ «Іст Юроуп Петролеум») на підставі наказу №113-к від 21 листопада 2011 року.

01 лютого 2012 року позивач був переведений помічником бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ по 5-го розряду цієї партії на підставі наказу №9-к від 01 лютого 2012 року.

18 січня 2016 року позивач був звільнений із займаної посади за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України на підставі наказу №07-к від 18 січня 2016 року, що вбачається із записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с. 9-10).

Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що при звільненні відповідачем з ним не був проведений розрахунок по заробітній платі. Так, заборгованість по заробітній платі утворилась з серпня 2014 року по день його звільнення 18 січня 2016 року.

Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу виданої Пенсійним фондом України, доходи ОСОБА_1 під час роботи в ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» розмір нарахованої позивачу заробітної плати становить: за серпень 2014 року - 2749,24 грн., вересень 2014 року - 2578,52 грн., жовтень 2014 - 2584,59 грн., листопад 2014 - 2771,43 грн., грудень 2014 - 3845,76 грн., січень 2015 - 4447,08 грн., лютий 2015 - 3840,37 грн., березень 2015 - 3808,10 грн., квітень 2015 - 2294,39 грн., травень 2015 - 2752,96 грн., червень 2015 - 2760,59 грн., липень 2015 - 3515,56 грн., серпень 2015 - 3260,78 грн., вересень 2015 - 4326,62 грн., жовтень 2015 - 2889,65 грн., листопад 2015 - 2511,50 грн., грудень 2015 - 822,25 грн., січень 2016 - 838,96 грн., всього - 52598,35 грн. (а.с.15-20).

Загальна сума заборгованості за період з серпня 2014 року по січень 2016 року складала - 52598,35 грн.

За вказаний період відповідачем було частково сплачено позивачу заробітну плату в наступних розмірах:

-серпень 2014 року - 1000 грн., вересень 2014 року - 1000 грн., жовтень 2014 року - 1000 грн., що визнано сторонами та підтверджується випискою по рахунку позивача (а.с. 21-37);

- грудень 2014 року - 3745, 52 грн., (платіжна відомість а.с.89);

-в січні 2015 року - 2668,36 грн. (платіжна відомість а.с.90);

-в березні 2015 року - 4093,96 грн. (платіжна відомість а.с.91);

-в травні 2015 року - 2271,82 грн. (касовий ордер а.с.93);

-в червні 2015 року - 2951,41 грн. (касовий ордер а.с.94);

-в липні 2015 року - 1949,50 грн. (касовий ордер а.с.95).

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що заробітна плата яка нарахована позивачу за період з серпня 2014 року по січень 2016 року становить 52598,35 грн.

При цьому матеріали справи містять докази часткової виплати ОСОБА_1 заробітної плати.

Відповідно до оскаржуваного рішення при проведенні розрахунку заборгованості суд першої інстанції виходив із того, що позивачу було виплачено заробітну плату в загальному розмірі 20680,57 грн.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів погоджується з доводами наведеними в апеляційній скарзі, щодо неврахування судом першої інстанції податків та зборів, що сплатив відповідач як податковий агент ОСОБА_1 .

Так, згідно наданих матеріалів справи вбачається, що позивач отримав на руки, тобто без врахування податків та зборів заробітну плату у розмірі за: -серпень 2014 року - 1000 грн., вересень 2014 року - 1000 грн., жовтень 2014 року - 1000 грн. - грудень 2014 року - 3745, 52 грн., - січень 2015 року - 2668,36 грн. - березень 2015 року - 4093,96 грн., травень 2015 року - 2271,82 грн., червень 2015 року - 2951,41 грн., липень 2015 року - 1949,50 грн., що і становить 20680,57 грн.

Тоді як нарахування заробітної плати здійснюється з врахуванням податків і зборів, які має сплатити особа.

За вказаних підстав колегія суддів вважає обґрунтованим розрахунок наведений в апеляційній скарзі відповідно до якого розмір виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 за період з серпня 2014 року по січень 2016 року становить 26032,95 грн.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що заперечень щодо даного розрахунку стороною позивача надано не було.

Зважаючи на викладене, доведеною є сума заборгованості по заробітній платі позивача у розмірі 26565,40 грн.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (стаття 116 КЗпП України).

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлює стаття 117 КЗпП України. Так, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Отже, у разі невиплати з вини роботодавця власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації, належних звільненому працівникові сум у терміни, зазначені у статті 116 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня фактичного такого розрахунку включно є спеціальним заходом відповідальності роботодавця. Такий захід спрямований на захист прав звільнених працівників на отримання у передбачений законом строк усіх виплат, на отримання яких працівники мають право, зокрема згідно з умовами трудового договору, та відповідно до законодавчих гарантій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (пункт 71).

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми ( висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16).

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати таке:

розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника.

інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

(Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц)

З матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений з роботи з 18 січня 2016 року, а тому період затримки розрахунку - з 19 січня 2016 року по 10 грудня 2019 року та становить 974 днів.

Судом першої інстанції встановлено, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 86101 грн. 60 коп. Як вбачається з апеляційної скарги відповідач погоджується з даним розрахунком.

В оскаржуваному рішенні також вірно звернуто увагу, що ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, яку просить стягнути - 65433,91 грн.

При цьому, колегія суддів беручи до уваги вище викладені норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, звертає увагу, що не має чіткої формули для розрахунку зменшення суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Однак визначені обставини, які слід брати до уваги при вирішені питання про зменшення зазначеної виплати.

Зважаючи на наведене, аналізуючи матеріали справи, враховуючи розмір заборгованості, тривалість невиплати заборгованості по заробітній платі, а також те, що за період з моменту звільнення до звернення позивача до суду відповідачем не вживалося жодних дій для проведення з позивачем розрахунку, тоді як оскаржується розмір заборгованості, а не сам факт її наявності, суд апеляційної інстанції вважає співмірним розмір стягнутого судом першої інстанції середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - 42106,72 грн.

Дані висновки спростовують доводи апеляційної скарги щодо зменшення розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні виходячи з процентного співвідношення з стягнутою сумою заборгованості.

Щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати

Згідно статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно статті 2 даного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадяться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо.

Як вбачається з статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок) відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Відповідно до пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо.

Згідно пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Колегія суддів погоджується з доводами наведеними в апеляційній скарзі, щодо неправильного розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати оскільки судом взято за основу невиплачену заробітну плату з урахуванням податків та зборів, тоді як відповідно до статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Зважаючи на наведене суд апеляційної інстанції вважає правильним розрахунок відповідача наведений в апеляційній скарзі, та звертає увагу, що жодних заперечень щодо нього стороною позивача не подавалося.

Так, згідно зазначеного розрахунку сума компенсації становить: за серпень 2014 року - 1556,96 грн., вересень 2014 року - 1309,62 грн., жовтень 2014 року -1263,07 грн., листопада 2014 року - 2545,07 грн., грудень 2014 року - 0 грн, січень 2015 року - 179,34 грн., лютий 2015 року - 2831,13 грн., березень 2015 року - 0 грн., квітень 2015 року - 397,28 грн., травень 2015 року - 0 грн., червень 2015 року - 0 грн., липень 2015 року - 0 грн., серпень 2015 року - 1334,04 грн., вересень 2015 року - 1653,23 грн., жовтень 2015 року - 1147,77 грн., листопада 2015 року - 939,71 грн., грудень 2015 року - 301,13 грн., січень 2016 року - 297,92 грн., а всього 15756,27 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, те що при проведенні розрахунку судом першої інстанції не враховано податки та збори, що входять до заробітної плати, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2020 рокуслід змінити, зменшивши розмір стягнутої з ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі з 31917 грн. 78 коп. до 26565 грн. 40 коп., компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 23322 грн. 86 коп. до 15756 грн. 27 коп. та загальну суму з 97347 грн. 36 коп. до 84428 грн. 39 коп.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не змінювалося, а тому відсутні підстави змінювати розмір стягнутого судового збору в цій частині.

Разом з цим, позивачем також заявляло вимоги щодо стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на загальну суму 72921,21 грн.

Враховуючи, що дані позовні вимоги задоволено частково, а судом апеляційної інстанції зменшено суму що підлягає стягненню за даними вимогами до 42321,67 грн., розмір судового збору, що підлягає сплаті на користь держави становить 445,98 грн. (58,04 % від 768,4 грн.)

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» - задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2020 року- змінити, зменшивши розмір стягнутої з товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі з 31917 грн. 78 коп. до 26565 грн. 40 коп., компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 23322 грн. 86 коп. до 15756 грн. 27 коп. та загальну суму з 97347 грн. 36 коп. до 84428 грн. 39 коп.

Зменшити розмір стягнутого з товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» на користь держави судового збору з 768 грн. 40 коп. до 445 грн. 98 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 28 липня 2020 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська