Провадження № 2-о/161/196/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Присяжнюк Л.М.,

присяжних - Грицан О.В., Барського Ю.М.,

з участю секретаря судових засідань - Кубяк О.В.,

представника прокуратури - Данилюк О.О.,

лікаря психіатра - Білінчука А.І.,

особи, щодо якої вирішується питання - ОСОБА_1 ,

захисник особи, щодо якої вирішується питання - ОСОБА_4 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду міста Луцька цивільну справу за заявою в.о. завідувача відділення та лікаря-ординатора відділення №4 комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Білінчука Андрія Івановича, заінтересована особа - ОСОБА_3 , особа стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію - ОСОБА_1 , про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В :

04.08.2020 року в.о. завідувач відділення талікар-ординатор відділення №4 КП «ВОПЛ м. Луцька» Білінчук А.І. звернувся до суду з заявою про госпіталізацію особи до психіатричного закладу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка с. Жидичин, Ківерцівського району, 31.07.2020 року була госпіталізована до Волинської обласної психіатричної лікарні м. Луцька за направленням лікаря-психіатра поліклінічного відділення та письмовою заявою матері ОСОБА_3 в зв`язку з наявністю у неї психічного розладу.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №689 від 03.08.2020 року ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизоафективного розладу, афективно-параноїдного синдрому, внаслідок якого вона винить дії небезпечні для себе та оточуючих, та висловлює реальні наміри чинити їх в майбутньому, і не спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Потребує госпіталізації в примусовому порядку, оскільки її обстеження та лікування можливе лише в стаціонарних умовах.

В зв`язку з чим, просить госпіталізувати ОСОБА_1 до психіатричного закладу.

В судовому засіданні лікар-психіатр Білінчук А.І. заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію - ОСОБА_1 та її захисник в судовому засіданні заяву заперечили.

Заінтересована особа в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка с. Жидичин, Ківерцівського району, 31.07.2020 року була госпіталізована до Волинської обласної психіатричної лікарні м. Луцька за направленням лікаря-психіатра поліклінічного відділення та письмовою заявою матері ОСОБА_3 в зв`язку з наявністю у неї психічного розладу.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №689 від 03.08.2020 року ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизоафективного розладу, афективно-параноїдного синдрому, внаслідок якого вона винить дії небезпечні для себе та оточуючих, та висловлює реальні наміри чинити їх в майбутньому, і не спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Потребує госпіталізації в примусовому порядку, оскільки її обстеження та лікування можливе лише в стаціонарних умовах (а.с. 4).

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», визнано таким, що не відає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Згода ОСОБА_1 на госпіталізацію не отримана у зв`язку з її відмовою від запропонованої госпіталізації. В судовому засіданні остання також заперечувала необхідність примусового лікування.

Крім того, з пояснень лікаря та заінтересованої особи в суді встановлено, що ОСОБА_1 не приймає їжу від матері, закриває двері на замки, руйнує будинок, в якому проживає (зняла гіпсокартон з стелі, касітони, порізала покриття на підлогу, зірвала пломби з електролічильника тощо).

Пріоритетним при вирішенні питання щодо примусового лікування ОСОБА_1 , є її здоров`я, яке відповідно до статті 3 Конституції України визнається в Україні найвищою соціальною цінністю.

У разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги ОСОБА_1 може призвести до погіршення її психічного стану і завдання шкоди її здоров`ю, та може бути небезпечною для оточуючих, зокрема - матері, а тому госпіталізація є доцільною.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару ОСОБА_1 , а тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 260, 264, 265, 341, 342 ЦПК України, на підставі ст.ст. 14, 16, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку с. Жидичин, Ківерцівського району, до психіатричного закладу - комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» строком не більше 6 (шести) місяців.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.М. Присяжнюк

Присяжні О.В. Грицан

Ю.М. Барський