З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" серпня 2020 р. Справа № 596/835/20
Провадження № 2/596/348/2020
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого суду Лисюк І.О.
за участю секретаря судового засідання Федорів О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в селищі Гусятин позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності, належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Також в даному житловому будинку зареєстровані його дочка ОСОБА_2 та його зять ОСОБА_3 , але фактично з 2008 року не проживають у вищевказаному житловому будинку, добровільно пішли з будинку, не намагаються вселитися, не приходять та не користуються ним, та залишаючись зареєстрованими у вказаному домоволодінні, перешкоджають у здійсненні його законних прав, оскільки саме через даний зареєстрований склад сім`ї він змушений сплачувати більше коштів за комунальні послуги. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 22 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом (повідомленням сторін).
Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце слухання справи були повідомлені за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України та шляхом розміщеного, на офіційній веб-сторінці суду, повідомлення про виклик у судове засідання.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що вбачається із копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.02.2020 року. (а.с.20).
Із копії будинкової книги для прописки громадян та довідки №206/2-14 виданої 06.02.2019 року виконавчим комітетом Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 , 1978 року народження та ОСОБА_3 , 1977 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживають.(а.с.8,18)
Як вбачається із актів обстеження на факт проживання комісії Хоростківської міської ради №47/2-27 від 16.05.2013 року, №328/2-27 від 09.12.2016 року, №36/2-27 від 19.03.2018 року, №319/2027 від 28.12.2019 року, №32/2-27 від 04.02.2019 року, №42/2-27 від 13.03.2020 року, комісія встановила, що ОСОБА_2 , 1978 року народження та ОСОБА_3 , 1977 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2008 року за вказаною адресою не проживають та не появляється, так як перебувають за кордоном. (а.с. 11-16).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , 1978 року народження та ОСОБА_3 , 1977 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2008 року за вказаною адресою не проживають.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 , 1978 року народження та ОСОБА_3 , 1977 року народження, зареєстровані, але не проживають у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 з 2008 року, який належить позивачу, судом не встановлено домовленості між ними і власником житла щодо порядку користування будинком і залишаючись зареєстрованими у спірному домоволодінні, перешкоджають позивачу у здійсненні його законних прав, а тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.15, 16, 29, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9 ЖК УРСР, ст.ст.10, 11, 141, 209, 214, 217, 218, 223, 280 ЦПК України, -
Прийняти до розгляду та відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина україни серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровану за адресо: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином", відповідно пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 04 серпня 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк