Справа № 758/7770/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 червня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засіданні Добривечір А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 201 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить: 1) позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої онуки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 3) призначити позивача опікуном над малолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що його покійна дочка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2012 р. Від подружнього життя у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати дитини, ОСОБА_5 .. Вказує, що він є дідусем малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з дружиною ОСОБА_6 займається вихованням онуки після смерті матері дитини, піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Однак, відповідач після смерті дружини, тобто з 25.11.2016 року жодного разу не відвідував доньку та не спілкується з нею, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не відвідує дочку, хоча йому відоме місце її проживання, матеріально не допомагає. З огляду на зазначене, батько дитини самоусунулася від своїх батьківських обов`язків, не дбає про фізичний та розумовий розвиток своєї дочки.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 10.09.2018 р. вищевказаний позов на підставі ст.27 ч.1 ЦПК України переданий за підсудністю до Бородянського районного суду м.Києва як суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.03.2019 р. вищевказана ухвала за апеляційною скаргою позивача скасована з направленням позову до районного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 29.03.2019 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у справі в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилав, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. В зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду начальником Служби була подана подала заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач у справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1107 від 10.06.2015 року, та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київської області, актовий запис № 135 від 26.12.2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 147 від 28.11.2016 року.

Судом встановлено, що малолітня дитина у справі проживає з позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є дідусем дитини, та ОСОБА_6 , яка є бабусею дитини, за адресою: АДРЕСА_1 , що у Подільському районі м .Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні та утриманні доньки взагалі не приймає, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст.150 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач самоусунувся від виховання малолітньої доньки, стосунків із дитиною не підтримує, не піклується як батько про свою дитину, не цікавиться станом її здоров`ям, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків.

Ухилення від покладених на батьків обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що з народження дитини відповідач вихованням не займається, необхідних умов для розвитку дитини не надає, долею та здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, наміру приймати участь у житті дитини не виявляє, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками.

Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з останніми змінами), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З висновку Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.11.2019 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини.

В судовому засіданні наданими позивачем документами достеменно встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість брати участь у вихованні своєї дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків. На спростування доказів позивача відповідачем, який, знаючи про розгляд даної справи, не надано жодного доказу.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до дитини з боку батька, небажання відповідача та його свідоме ухилення займатися вихованням дитини та матеріально забезпечувати сина, спілкуватися з ним, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ст.166 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення його батьківських прав.

При цьому позбавлення батьківських прав не припиняє обов`язку відповідача по утриманню своєї доньки.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов`язку осіб, позбавлених батьківських прав, утримувати дитину» за № 1370-VIIІ від 17.05.2016 року, який набрав чинності 08.06.2016 року, стаття 166 СК України доповнена частиною третьою, якою встановлено, що суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Приписами ч. 2 ст.182 СК України (в редакції, яка діє з 08.07.2017 р.) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що відповідач є людиною працездатного віку, мешкає окремо від позивача та дочки, документів про те, що відповідач має постійний дохід (заробітну плату), суду не надано.

Постановляючи рішення суд враховує, що позивачем суду не надавались докази на підтвердження придбання відповідачем рухомого та нерухомого майна і не заявлялось про це суду.

Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить діти сторін у справі, становить: з 1 січня 2020 року - 2 218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам сторін та дитини, а також чинному законодавству.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. А відтак, у кожної зі сторін є право на звернення до суду з позовом про збільшення (зменшення) розміру аліментів в разі настання передбачених законом умов.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 13.06.2018 року.

Щодо вимоги позивача про призначення його опікуном над малолітньої онукою.

За нормами ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч.3 ст.63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Оскільки позивачем не дотримано процедури звернення до органу опіки та піклування з відповідною заявою про призначення опікуна та відсутнє подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуна малолітнім дітям, що є обов`язковою вимогою відповідно до положень ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном малолітньої онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

А відтак, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відмова в задоволенні цих вимог не перешкоджає позивачу звернутись у встановленому законом порядку безпосередньо до органу опіки та піклування із заявою про призначення його опікуном.

Також з відповідача згідно ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволених вимог, підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,8 грн. - на користь позивача (за вимогу про позбавлення батьківських прав), судовий збір в розмірі 704,8 грн. (за вимогу про стягнення аліментів) - в дохід держави, оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору в цій частині.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відмітки до актового запису про народження дитини.

На підставі викладеного, Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, ст.51 ч.2 Конституції України, ст.ст.3, 150, 155,157,164,166, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-260, 263, 264, 265, 268, 273280-283, 430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь опікуна дитини - фізичної особи, яка буде призначена органом опіки та піклування Подільського району м. Києва, або на користь дитячого закладу, який буде влаштована дитина, на утримання малолітньої онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в частині вимог про призначення опікуна - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити до Подільського РВ ДРАЦС у м. Києві для внесення відмітки до актового запису № 1107 від 10.06.2015 р. про народження дитини ОСОБА_3 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Подільського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 26.06.2020 р.

Суддя Н. М. Ларіонова