Справа № 308/3272/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2020 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Кондор Р.Ю.,

секретаря: Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 03 квітня 2018 року у справі №308/3272/15-ц (Головуючий: Шепетко І.О.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12 жовтня 1982 року розірвано шлюб між його матір`ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_5 про, що зроблено відповідний актовий запис №134.

01 лютого 1992 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений шлюб. Із 06.12.1994 року позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 про, що було зроблено відповідний актовий запис №718.

Зазначає, що протягом 17 років проживав з вітчимом однією сім`єю, вели спільно домогосподарство та вели спільний побут. Жодних серйозних конфліктів у спільній сім`ї за цей період часу не виникало. Останні роки, у зв`язку із тяжкою хворобою вітчима, позивач опікувався останнім та здійснював утримання спільної сім`ї, як у матеріальному плані так і в догляді за спільним домогосподарством.

ОСОБА_3 з незрозумілих причин не визнає той факт, що позивач є пасинком ОСОБА_3 та довгий період часу, до його смерті, проживав із ним однією сім`єю, чим самим порушує моральні права позивача на пам`ять за померлим вітчимом, що виражається в осуді в очах близьких, знайомих та родичів.

Вважає, що встановлення факту, що позивач є пасинком ОСОБА_6 та спільно вів із ним домогосподарство, вів спільний побут, тобто проживав із ним однією сім`єю, дасть змогу відновити порушені моральні та матеріальні права.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив встановити факт, що ОСОБА_1 є пасинком ОСОБА_6 та встановити факт, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із вітчимом ОСОБА_6 більше 10 років.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03 квітня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю закрито з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстави передбачені п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України для закриття провадження у даній справі відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_8 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , який просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При постановленні ухвали, суд першої інстанції зазначав, що рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2011 року є чинним і з цього рішення вбачається, що в обґрунтування позовних вимог позивачами зазначається, що вони більше 10 років проживали однією сім`єю із ОСОБА_6 .. Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_6 більше як п`ять років. Рішення набрало законної сили, оскільки сторонами розгляду були ті ж самі відповідачі, та воно має преюдиційне значення.

Дані висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і матеріалів, які містяться в справі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_10 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 проживали однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_6 більше як п`ять років до часу відкриття спадщини, мають право у четверту чергу на спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_10 право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .. У решті вимог про визнання права власності на спадкове майно по ј частки будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2011 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Після перегляду рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року судом касаційної інстанції, а в подальшому за нововиявленими обставинами судами дане рішення є чинним.

Таким чином, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року є чинним, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2011 року, на яке посилається суд першої інстанції у своїй ухвалі взагалі не постановлювалося ним.

Висновок суду в ухвалі, що зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_6 більше п`яти років і відтак спір про факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_6 було вирішено не ґрунтуються на фактичних обставинах, оскільки ці обставини були встановлені рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2011 року, яке в апеляційному порядку було скасовано і рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року було відмовлено у позові ОСОБА_10 та ОСОБА_1 ..

Разом з тим, суд першої інстанції в ухвалі також зазначив, що факт того, що позивач є пасинком померлого ОСОБА_6 встановлюється актовими записами цивільного стану і у судовому засіданні не встановлено, що зазначені актові записи були втрачені, але резолютивна частина ухвали не містить висновку щодо вирішення спору у цій частині заявлених позовних вимог, оскільки провадження у справі закрито тільки за позовною вимогою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною і така підлягає скасуванню, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 03 квітня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 січня 2020 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой