Справа № 147/1205/16-ц
Провадження № 6/147/20/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2020 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Репенка О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Репенко О.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що відповідного до виконавчого провадження № 62463550 з примусового виконання виконавчого листа №147/1205/16-ц від 12.01.2017 виданого Тростянецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ 54133,60 грн. боргу ОСОБА_1 має виконати грошові зобов`язання на користь стягувача. Виконавче провадження відкрито 03.07.2020 нта надано боржнику строк добровільного виконання даного рішення. Боржник не виконує цей виконавчий документ та місце реєстрації його не встановлено. При примусовому виконання виконавчого документа державним виконавцем не виявлено майна, на яке можна звернути стягнення. Відповідно до довідки Летківської сільської ради ОСОБА_1 в с. Летківка не зареєстрований та не проживає. З моменту відкриття провадження не встановлено місце знаходження боржника, тому не виявляється можливості вручити ОСОБА_1 будь-які документи. У разі виїзду боржника за межі України виконання рішення може стати неможливим.

В судове засідання державний виконавець Репенко О.С. не з`явився та подав клопотання, в якому просить розгляд подання провести у його відсутність, подання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засіданні учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Репенка О.С. задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Тростянецькому районному відділі державної виконавчої служби Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №147/1205/16-ц від 12.01.2017 виданого Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ грошові кошти у відшкодування витрат за період навчання у розмірі 54133,60 грн.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 03.07.2020 відкрито виконавче провадження, отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби; державним виконавцем складено акт 23.07.2020 про те, що боржник за адресою: АДРЕСА_1 , відсутній; отримано відповіді на запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, до Державної фіскальної служби України; до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 313 ЦК України фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України є ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За змістом п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Як слідує із матеріалів справи, головний державний виконавець Тростянецького РВ ДВС не надав доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, чи того що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань та не вживає заходів щодо виконання рішення.

Покликання в поданні, як на підставу його задоволення, що з моменту відкриття провадження не встановлено місце знаходження боржника, тому не виявляється можливості вручити ОСОБА_1 будь-які документи, боржник не виконує виконавчий документ й при примусовому виконанні виконавчого документа державним виконавцем не виявлено майна, на яке можна звернути стягнення, суд до уваги не бере, оскільки державним виконавцем не доведено факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання за рішенням.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань.

Матеріалами подання не підтверджуються обставини, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду та може виїхати за межі України, не виконавши вказані зобов`язання. Тому, за поданої сукупності доказів та за відсутності доказів щодо умисного ухилення боржника від виконання обов`язків, не вбачається достатніх підстав для прийняття рішення щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 в правах, гарантованих ст. 33 Конституції України.

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку про те, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Репенка О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.М. Мудрак