Справа № 200/8525/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Пилипенко А.С.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що 21.02.2019 року в м.Дніпро на пр.Олександра Поля,81 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Golf д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Volkswagen Touareg д/н НОМЕР_2 під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.04.2019 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №3003/19/19 від 21.03.2019 року розмір матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу Volkswagen Touareg д/н НОМЕР_2 склав 21956 грн. 57 коп. За вартість експертних послуг позивач сплатив 1200 грн. Крім того, в зв`язку із пошкодженням належного позивачу майна йому було завдано моральної шкоди в зв`язку із постійним нервово=емоційним навантаженням та погіршенням стану здоров`я. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 21956 грн. 57 коп., моральну шкоду в сумі 40000 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1200 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн., а також суму сплаченого судового збору.

За викликами до суду позивач не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представником останнього було подано клопотання, в якому він просив відкласти розгляд справи через зайнятість в іншому судовому процесі. В разі, якщо суд не знайде підстав для задоволення клопотання, просив розглянути справу без участі представника позивача, зазначивши про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в наданому відзиві зазначив, що не заперечує факту дорожньо-транспортної пригоди. Проте, в силу своєї юридичної необізнаності не зміг своєчасно оскаржити постанову суду , так як вважає, у дорожньо-транспортній пригоді є також вина позивача. Також він не погоджується з експертним висновком, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача мав лише пошкодження дзеркала на лівих передніх дверцятах, інших пошкоджень не було. Згідно довідки автосалону ТОВ «Атлант» вартість бокового дзеркала в зборі коштує 15997 грн. 61 коп., вартість робіт по заміні дзеркала та фарбування 2100 грн., тобто всього вартість ремонту складає 18097 грн. 67 коп. Крім того, вважає необгрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 40000 грн. В зв`язку з цим, позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди просив задовольнити частково, з урахуванням протиправної поведінки позивача, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. А також вимог про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити повністю.

Представник відповідача під час розгляду справи в суді заперечував проти позову з підстав, наведених у відзиві відповідача.

Розглядаючи клопотання представника позивача, судом було враховано, що справу було призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, що справа двічі відкладалась в зв`язку з неявкою позивача та його представника, останні мали достатньо часу для підготовки заяв по суті справи та відповідних клопотань.

Також суд враховує, що позивач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав.

В зв`язку з чим, суд у відповідності до ч.3 ст.211 та ст.223 ЦПК України визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторони позивача, за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.02.2019 року в м.Дніпро на пр.Олександра Поля,81 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Golf д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Volkswagen Touareg д/н НОМЕР_2 під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.04.2019 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 за фактом дорожньо-транспортної пригоди було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №3003/19/19 від 21.03.2019 року розмір матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу Volkswagen Touareg д/н НОМЕР_2 склав 21956 грн. 57 коп.

За вартість експертних послуг позивачем згідно квитанції від 21.03.2019 року було сплачено 1200 грн.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею ст.1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи не вбачається та відповідачем не надано доказів тому, що на момент дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність як власника транспортног засобу була застрахована та, що він повідомляв про це позивача, а також в порядку та строки, встановлені Законом Україн «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив страховика про настання страхового випадку.

В зв`язку з цим, на відповідача, як особу, що винна у дорожньо-транспортній пригоді, покладається обов`язок відшкодувати завдані позивачу збитки.

Заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, позивача не навів належних доводів та обгрунтувань, які б свідчили про неповноту або неправильність висновку автотоварознавчої експертизи №3003/19/19 від 21.03.2019 року, який замовлено та подано позивачем відповідно до ст.106 ЦПК України.

До вказаного висновку додано протокол огляду транспортного засобу, проведеного експертом 23.02.2019 року, тобто через два дні після дорожньо-транспортної пригоди; фотознімки з зафіксованими пошкодженнями транспортного засобу.

Тому вказаний висновок суд вважає належним та допустимим доказом при визначенні розміру матеріальної шкоди.

В свою чергу суд не визнає таким доказом надану відповідачем довідку автосалону ТОВ «Атлант», оскільки вона складена за замовленням представника відповідача, без огляду належного позивачу транспортного засобу та без врахуванням всіх наявних пошкоджень останнього.

Також судом відхиляються доводи сторони відповідача щодо наявності вини позивача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки така вина останнього у передбаченому законом порядку не встановлювалась, а постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.04.2019 року, яка набрала законної сили, саме відповідача за фактом дорожньо-транспортної пригоди було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, коштів в сумі 21956 грн. 57 коп. та витрат на оплату послуг експерта в сумі 1200 грн..

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу; неможливості певний час користуватись останнім; що порушило звичайний ритм його життя, призвело до незручностей у повсякденному житті, додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль для організації свого життя, відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків.

Поряд з цим, суд вважає завлений позивачем до стягнення розмір моральної шкоди в сумі 40000 грн. завищеним, оскільки останній значно перевищує розмір заподіяних йому матеріальних збитків, не відповідає ступеню та тривалості моральних страждань.

В зв`язку з цим, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн. В іншій частині в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Згідно ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Заявляючи вимогу про стягнення з відповідач витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн., позивач на підтвердження понесеннях останніх надав копію договору про надання правової допомоги від 22.04.2019 року, виданий на його підставі ордер, квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату згідно договору коштів в сумі 10000 грн., а також попередній (орієнтовний розрахунок) витрат.

Згідно вказаного розрахунку зазначено, що вартість послуг адвоката в сумі 10000 грн. включає в себе кошти в сумі 2100 грн. за складання позовної заяви та додаткових документів, а також 7900 грн., що розраховані виходячи із орієнтовної кількості судових засідань по справі (по 1580 грн. за кожне судове засідання).

Поряд з цим, суд враховує, що позивачем не надано акту приймання-передачі виконаних робіт або іншого документу, з якого б вбачалось, які конкретно послуги було надано, витрачений час та вартість кожної послуги.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява була підписана та подана з додатками самим позивачем. Представник позивача в жодному з судових засідань участі не приймав.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст.137 ЦПК України та заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу в їх стягнення за необгрунтованістю та недоведеністю достатніми доказами.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 21956 грн. 57 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., витрати на оплату послуг експерта в сумі 1200 грн., судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., а всього стягнути 24424 грн. 97 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,1187,1188,1192 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,43,44,76-81,141,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 21956 грн. 57 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., витрати на оплату послуг експерта в сумі 1200 грн., судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., а всього стягнути 24424 грн. 97 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 січня 2020 року.

Суддя С.Ю. Казак