Справа № 357/7186/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2020 року представник ОСОБА_1 , адвокат Іллінський Олександр Васильович, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, шляхом формування в підсистемі «Електронний суд», яка передана судді 28.07.2020 року, в якій просив вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист земельних прав, шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати будівельні роботи чи проводити підготовку до виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:005:0051, на місці знесеного ним житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_3 , який за життя набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2016 року у цивільній справі №357/17510/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що набрало законної сили 11.04.2016, яким було визнано право власності на будинок АДРЕСА_1 . Заявник являється спадкоємцем першої черги майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06.07.2020 року заявник звернувся до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 436, на підставі якої відкрито Спадкову справу за № 125/2020. Таким чином, ОСОБА_1 набув права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування з 23.06.2020 року, але не оформив свої спадкові права, оскільки ч. 1 ст. 1298 ЦК України встановлює, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.Через кілька днів після смерті батька до заявника звернувся ОСОБА_2 з вимогою звільнити житловий будинок АДРЕСА_1 від особистих речей у зв`язку з тим, що має намір його зносити. Заявник був здивований такою вимогою, на що ОСОБА_2 пояснив, що буд. АДРЕСА_1 не являється житловим будинком, у зв`язку з тим, що позначений у його земельній документації як повітка, яка розміщена на приватизованій ним земельній ділянці. Заявник запропонував показати йому цю документацію, на що ОСОБА_2 відмовив. Після цього заявник звернувся за правовою допомогою, в ході надання якої була проведена перевірка та з`ясувалось, що у Державному земельному кадастрі маються відомості про земельну ділянку, розміщену за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:005:0051, власником якої рахується ОСОБА_2 , площею 0,1479 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.Через деякий час ОСОБА_2 почав зводити паркан на межі своєї земельної ділянки та земельної ділянки, якою користувався за життя батько заявника для обслуговування належного йому на праві власності житлового будинку за АДРЕСА_1 , в результаті чого житловий будинок заявника опинився на загородженій ним території. Крім того, ОСОБА_2 самоправно зняв номерний знак «№ 99» з будинку заявника та написав на стіні будинку цифру 101, замкнув вхідні двері до будинку власним замком та не допускав заявника.Заявник звернувся до Узинської міської об`єднаної територіальної громади, до складу якої входить с. Сухоліси, з заявою про вжиття заходів для охорони спадкового майна. Листом № 03-10-405 від 20.07.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено, що в.о. старости Сухоліського старостинського округу Савчуком В.С. було складно Акт про недопуск до опису спадкового майна ОСОБА_2 , який заявив, що являється власником земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок, успадкований заявником. 22.07.2020 року заявник звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати демонтаж будинку АДРЕСА_1 , однак, того ж дня вказаний будинок був знесений ОСОБА_2 , у зв`язку з чим заява про забезпечення позову від 22.07.2020 року була відізвана. Тому, на даний час заявник готує позов до ОСОБА_2 , про захист порушених прав шляхом визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення збитків, заподіяних знесенням житлового будинку АДРЕСА_1 . Належними та допустимими доказами в підтвердження тієї обставини, що до складу земельної ділянки, приватизованої ОСОБА_2 , входить земельна ділянка, цільове призначення якої: обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , заявник на даний час не володіє, однак, з метою їх отримання подані відповідні адвокатські запити, відповіді на які ще не отримано. ОСОБА_2 завіз на місце, де знаходився знесений ним житловий будинок, будівельні матеріали для будівництва гаражного приміщення. Необхідність подання даної заяви про забезпечення позову обґрунтовується тим, що в разі зведення ОСОБА_2 гаражного приміщення на місце, де знаходився житловий будинок АДРЕСА_1 істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених майнових та земельних прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 2 частини 1ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має також врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається з матеріалів заяви, предметом майбутнього позову, який просить забезпечити заявник, є захист порушених прав шляхом визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків, заподіяних знесенням житлового будинку АДРЕСА_1 , тобто вбачається поєднання вимог майнового та немайнового характеру.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, яка викладена в постановах від 18.12.2018 року у справі №912/1616/18, від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, при вирішенні питання про забезпечення позову у немайнових спорах, до яких належить зокрема і майбутній спір між позивачем та відповідачем, судом має досліджуватися така підстава вжиття таких заходів як достатньо обґрунтоване припущення, що їхнє невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 року у справі №752/6255/18 та постанові Верховного суду України від 13.01.2020 року у справі №922/2163/17, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Однак, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, що зазначено у заяві, не надано до суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову, не назначено обставин, які підтверджують те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду, не надано доказів, що до складу земельної ділянки, приватизованої ОСОБА_2 , входить земельна ділянка, цільове призначення якої обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , також матеріали заяви не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд, вивчивши доводи заявника та подані ним документи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , про забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149-153, 259, 260, 353, ч.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 30.07.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко