Справа № 201/1219/20
Провадження № 2/201/1592/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

за участі:

представника позивача Жерьобкіна О.М ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ткаченко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Генерація-Дніпро» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Генерація-Дніпро» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представником відповідача адвокатом Ткаченко С.М. у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Так, представник відповідача посилався на те, що 01 березня 2017 року позивач самостійно прийняв рішення про створення ТОВ «Генерація Дніпро», у зв`язку з чим оформив протокол № 1, де також прийняв рішення про обрання себе директором. Указане товариство ніколи не здійснювало господарської діяльності, не наймало працівників, втому числі директор ніколи не приступав до виконання трудових обов`язків. Позивач намагається оскаржити наказ про своє звільнення та застосовує норми трудового та цивільно-процесуального законодавства. Так, зміна директора товариства відбулася на підставі протоколу від 17 грудня 2019 року, а не відповідно до наказу, останній не був прийнятий на роботу на підставі трудового договору, а відомості про директора були внесенні на підставі рішення засновника. На думку представника відповідача, застосування норм трудового законодавства в даному випадку є неправильним, а такий спір має бути вирішений в порядку господарського судочинства. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки наказ про звільнення позивача не видавався, а до позовної заяви не додано жодного доказу, що підтверджує наявність трудових відносин між позивачем та відповідачем, а також отримання позивачем заробітної плати.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись із клопотанням представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Судом встановлено, що у лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Генерація-Дніпро», у якому просив скасувати наказ ТОВ «Генерація-Дніпро» про звільнення його з посади директора; поновити його на посаді директора ТОВ «Генерація-Дніпро», а також стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Згідно із матеріалами реєстраційної справи ТОВ «Генерація-Дніпро», зокрема протоколу № 1 установчих зборів засновників ТОВ «Генерація-Дніпро» від 01 березня 2017 року ОСОБА_2 було прийнято рішення про утворення товариства та обрано директором ОСОБА_2 . У подальшому зміна директора ТОВ «Генерація-Дніпро» відбулася на підставі протоколу від 17 грудня 2019 року.

Таким чином наказ про звільнення ОСОБА_2 з посади директора ТОВ «Генерація-Дніпро» не виносився, доказів щодо наявності між сторонами трудових правовідносин позивач не надав, а отже у справі відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Генерація-Дніпро» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова