Справа № 357/5763/20
Провадження 4-с/357/46/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Ільницька І.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Біла Церква Київської області скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Козачук Н.А., заінтересовані особи: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора №1» - про скасування постанови в частині накладення арешту на грошові кошти, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною скаргою мотивуючи її тим, що 06.04.2020 року постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Козачук Н.А. у виконавчому провадженні №57121653 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1

09.06.2020 року скаржник звернулась з заявою до Білоцерківського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з проханням розібратися в причині накладення арешту на її пенсійну картку у Приватбанку. Відповіді на свою заяву, на дату звернення зі скаргою до суду, скаржник не отримала.

Заявник зазначає, що постановою від 06.04.2020 року про арешт коштів боржника було арештовано усі її кошти, а це пенсія яку вона отримує і яка є єдиним джерелом для її існування.

За таких обставин, вона була вимушена звернутися до суду та просила скасувати постанову державного виконавця Козачук Н.А. від 06.04.2020 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України як пенсія ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), що відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

13.07.2020 року у судовому засіданні заявник надала пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просила її задовольнити. 04.08.2020 року в судове засідання скаржник не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги без її участі.

04.08.2020 року в судове засідання державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Козачук Н.А. не з`явилась, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

04.08.2020 року в судове засідання представники заінтересованих осіб КП БМР «Білоцерківтепломережа» та КП БМР «ЖЕК №1» не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від в.о. начальника КП БМР «ЖЕК №1» на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника підприємства.

В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалюючи рішення у даній справі суд враховує, що відповідно до ст.64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Отже, право на судовий захист, встановлене ст.55 Конституції України, не може обмежуватись навіть за умови оголошення надзвичайної ситуації та карантину.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про те, що вимоги скарги ґрунтуються на законі, вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з довідкою від 09.06.2020 року, у АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 має картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), на яку отримує пенсію. Також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.7).

06.04.2020 року постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Козачук Н.А. у виконавчому провадженні №57121653 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1

09.06.2020 року скаржник звернулась з заявою до Білоцерківського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з проханням розібратися в причині накладення арешту на її пенсійну картку у Приватбанку, втім, відповіді не отримала (а.с.9).

Розглядаючи дану справу суд керується наступними нормами права.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого, згідно з практикою Суду, відносяться й грошовій кошти, отримані у якості пенсійних виплат.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Як убачається із приписів ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача. В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати пенсії, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату пенсії та заробітної плати, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Згідно з ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, постанова державного виконавця Козачук Н.А. від 06.04.2020 року про арешт коштів боржника позбавила заявника права на розпорядження пенсією, а саме - її залишком після звернення стягнення. Фактично державним виконавцем звернено стягнення на 100 % пенсії заявника, що суперечить приписам законодавства.

При цьому суд враховує наступні норми процесуального законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

А ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проте, будь-яких заперечень на скаргу від заінтересованої особи - державного виконавця, на адресу суду не надходило. Отже, проаналізувавши наведені фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що доводи заявника є переконливими та такими, що ґрунтуються на законі, а державним виконавцем не спростовані. Скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Скаргу розглянуто судом на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням обраного заявником способу захисту права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 260-261, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Козачук Н.А. від 06.04.2020 року у виконавчому провадженні №57121653 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України як пенсія ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), що відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяВ. П. Цукуров