ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 липня 2020 року

м. Харків

справа № 635/5519/16-ц

провадження №22-ц/818/3428/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

боржник - ОСОБА_1

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2020 року у складі судді Назаренко О.В., -

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з заявою про заміну сторони у справі , шляхом заміни стягувача його правонаступником, зазначивши стягувачем замість ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» - ТОВ «Вердикт Капітал», боржником ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2020 року заяву задоволено. Замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-Б, м.Київ, 04053) у справі №635/5519/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №07/30-05.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовити .

Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що судом першої інстанції не було встановлено для проведення яких дій правонаступнику необхідно здійснити заміну сторони у справі; не встановлено судом і той факт, чи отриманий виконавчий лист по даній справі безпосередньо стягувачем; зазначає, що з моменту ухвалення рішення судом минуло понад три роки, тобто минув трьох річний строк для звернення за виконанням рішення суду.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із здійсненням відступлення прав вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - ТОВ «Вердикт Капітал» наявні підстави для заміни вибулого стягувача його правонаступником у справі №635/5519/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 07/30-05.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом установлено та не оспорюється учасниками справи, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором №07/30-05 від 11.04.2007 року в розмірі 1 420 056 грн. 65 коп., та судові витрати в розмірі 21 300,85 грн.

07.03.2017 року рішення набрало законної сили.

28.03.2018 року, на виконання заяви ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» від 20.02.2018 року, Харківським районним судом Харківської області надіслано завірену копію рішення суду та два виконавчі листи.

28.11.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №212009 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту та договорами порук.

Відповідно до додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги № 212009 від 28.11.2019 року вбачається, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №07/30-05 від 11.04.2007 року, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» та ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутня інформація про виконання ОСОБА_1 рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, яка підтримана і Верховним Судом у Постанові від 21.03.2018 року провадження №61-12076св18 ( №6-1355/10).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. При цьому новий кредитор отримує від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Також в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року по справі №634/4902/14-ц наведено правовий висновок про те, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони у справі відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження».

До того ж, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» за кредитним договором №07/30-05 від 11.04.2007 року на підставі договору про відступлення права вимоги від 28.11.2019 року.

Пропуск ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, на чому наголошує представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі, не впливає на можливість заміни стягувача його правонаступником, оскільки для вирішення вказаного питання чинним ЦПК України передбачено окремий порядок.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для заміни стягувача правонаступником, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

З урахуванням вказаного, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 30 липня 2020 року.