Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/53/20
Провадження № 2/528/114/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28.01.2020 м. Гребінка

суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Шевченко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради про визнання/спростування факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

до Гребінківського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява із додатками, яку передано судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Разом з позовом позивачем ОСОБА_1 було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано скрутним майновим станом позивача, а в даному випадку розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік. Зокрема вказується, що розмір отриманої позивачем пенсії за 2019 рік становить 18 239,00 грн, а за подання цієї позовної заяви, яка містить десять окремих позовних вимог немайнового характеру, слід сплатити судовий збір у розмірі 8 408, грн (840,80грн*10). Також зазначається, що пенсія та соціальна допомога не вважаються доходом.

За наслідком судового розгляду поданого клопотання суд прийшов таких висновків.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач у клопотанні про звільнення від сплати судового збору навів обставини, які свідчать про його скрутний матеріальний стан, а також подав до суду відповідні докази, зокрема довідку про доходи № 6442 7443 0504 2410, повідомлення про відсутність доходу від підприємницької діяльності, довідка про призначення житлової субсидії, у зв`язку з чим суд вважає за можливе частково задовольнити заявлене клопотання, виходячи з наступного.

Оцінюючи фінансове становище ОСОБА_1 з вимогою про звільнення його від сплати судового збору, суд виходить з того, що розмір доходу позивача у вигляді пенсії за 2019 рік становить 18 239, 00 грн, при цьому розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі, яка містить 10 позовних вимог, становить 8 408, грн, що значно перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

У п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» зазначено, що національні суди повинні встановлювати наявність у особи, яка звернулась із заявою про зменшення розміру судового збору, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, а тому суд відхиляє є аргументи ОСОБА_1 , що пенсія не є доходом.

Також, досліджуючи питання про наявність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Таким чином, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права особі на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Водночас, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

У даному випадку позивач в одній позовній заяві об`єднав десять окремих позовних вимог немайнового характеру, а таким чином вказує про його неспроможність сплатити судовий збір, виходячи із сукупного розміру заявлених позовних вимог.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд вважає за справедливе зменшити позивачу розмір судового збору за подання цього позову до 911,95 грн, що не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, та не створює пільг стосовно його сплати на інших стадіях судового розгляду чи в інших судових провадженнях.

Суд виходить з того, що звільнення, відстрочення та розстрочення сплати судового збору не повинно розцінюватися, як надання позивачу певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, які зобов`язані сплачувати такий збір.

При вирішенні даного питання судом досліджено практику Верховного Суду, зокрема висновки, викладені в ухвалах у справах № 755/1030/17 від 14.06.2019, № 335/14975/17 від 26.06.2019, № 466/2701/19 від 06.11.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу необхідно в триденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху виконати всі вказані вище вимоги суду.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

клопотання ОСОБА_1 про звільнення від оплати судового збору за подання позовної заяви про визнання факту/спростування факту, що має юридичне значення, - задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання позовної заяви до 911, 95 грн (дев`ятсот одинадцять грн. 95 коп).

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачеві триденний строк для усунення зазначених недоліків, який обчислюється з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Правові наслідки виконання/невиконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Гребінка, вул. Я. Мудрого, 4, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud1605.

Суддя В. Шевченко