справа №176/97/15-ц
провадження №2/176/23/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 травня 2008 року на загальну суму 59909 грн. 54 коп.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає що 16.05.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено вказаний кредитний договір, відповідно умов якого банк надав позичальнику платіжну картку з кредитним лімітом у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої станом на 30.11.2014 року складає 59909,54 грн. (заборгованості за кредитом - 14884,14 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 38554,49 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом - 3141,88 грн., а також штрафи відповідно до договору: 500 грн. - штраф фіксована частина; 2829,03 грн. - штраф процентна складова) яку відповідач добровільно не погашає.

Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань позивач із посиланням на ст. ст. 526, 554, 623-625 ЦК України, просить провести стягнення зазначеної суму заборгованості із нього на свою користь.

Позивча належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання не зявився, у письмовому клопотанні представник позивача Резніченко Д.М. просить розгляд справи здійнсювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні участі не приймав, в матеріалах справи наявне письмове клопотання представника відповідача адвоката Лапшина В.В. про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя.У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі пославшись на доводи викладені у відзиві на позов.

Так у відзиві зазначає, що зазначені в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення на погодження відповідача саме з цією редакцією умов на якій наполягає банк.Також зазначає, що відповідач не визнає факт надання кредиту у тому розмірі який зазначено у позові та банком не надано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують дані вимоги.

Окрім того просить застосувати строк позовної давності до заявлених вимог, оскільки остання операція по погашенню кредиту здійснена 12 червня 2009 року, а з позовом банк звернувся до суду 21 січня 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору №б/н від 16 травня 2008 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5000,00 з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. (а.с.10).

Відповідно до умов укладеного кредитного договору, договір складається з заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, Умов та правил надання банківських послуг (а.с.11-16).

З копії розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 16.05.2008 року станом на 30.11.2014 року, вбачається, що заборгованість за кредитом становить 59909,54 грн.

-заборгованості за кредитом - 14884,14 грн.;

-заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 38554,49 грн.,

-заборгованість з комісії за користування кредитом - 3141,88 грн.,

-а також штрафи відповідно до договору:

-500 грн. - штраф фіксована частина;

- 2829,03 грн. - штраф процентна складова.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання черговими платежами впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості було здійснено 01.10.2010 року, тобто банк повинен був реалізувати своє право на судовий захист в строк до 02.10.2013 року, однак з позовною заявою звернувся тільки у січні 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Доводи представника позивача щодо дії договору впродовж 12 місяців з моменту його підписання та якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу, про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк, не заслуговують на увагу, оскільки дані доводи є необґрунтованими.

При цьому також слід зазначити, що у разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання, однак таких доказів, банком не надано.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення (стаття 267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Оскільки початок перебігу строку позовної давності почався з моменту внесення останнього платежу - 01.10.2010 року, а АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду лише 21 січня 2015 року, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування положень ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України та відмови у задоволенні позовних вимог банку у зв`язку із спливом строку позовної давності як щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, так і щодо стягнення додаткових складових заборгованості ( відсотки, комісія та штрафи тощо) відповідно до ст. 266 ЦК України, яка в свою чергу передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

За вказаних вище обставин, враховуючи розрахунок заборгованості за вказаним договором, а також наявність відповідної заяви відповідача щодо застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності.

Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір із відповідача стягненню не підлягає, а всі судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська

Дніпропетровської області