Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №534/647/20

Провадження №2/534/553/20

28 липня 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.

з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому, прохає змінити розмір аліментів що стягуються з ОСОБА_4 за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.12.2014 року на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2009р.н., з твердої грошової суми 700 грн на 1/4 частину всіх доходів, щомісячно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що має з відповідачем спільного неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2009р.н., на утримання якої за судовим рішенням відповідач зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі 700 грн щомісячно. Враховуючи, що визначений судом розмір аліментів, на сьогодні є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позивач прохає змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку.

18.06.2020 на адресу суду надійшов відзив проти позову. Відповідач позов ОСОБА_1 не визнає, вважає його безпідставним та необґрунтованим (а.с.23-26).

24.06.2020 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву (а.с.32 -33).

У судовому засідання позивач, представник позивача позов підтримали повністю та просили про його задоволення. Позивач пояснила суду що, звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, оскільки суд визначив розмір у твердій грошовій сумі, а позивач бажає змініти їх виплату на частку від доходу відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України. Будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач не надає. Крім того, позивач зазначила, що у відзиві на позов відповідач, вказав, що передав у власність квартиру неповнолітньому синові ОСОБА_6 в рахунок аліментів. Позивач вважає, що відповідач вводить в оману суд, оскільки між сторонами у справі було врегульовано питання з приводу поділу майна, після розірвання між ними шлюбу.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову та підтримала зазначені відповідачем у відзиві обставини. Представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зауважила, що відповідач й надалі є фізичною особою- підприємцем, а отже, будь-яких покращень його матеріального стану не має. Натомість, у відповідача на утриманні є ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_7 , 2019р.н., що в свою чергу свідчить про погіршення матеріального становища відповідача, оскільки друга його дитина теж потребує достатньої матеріальної допомоги. Відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково. Змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , 2009р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 1 109 грн. Оскільки, з урахуванням прожиткового мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який складає - 2218 гривень, саме такий розмір буде відповідати найкращим інтересам обох його дітей.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Горішньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (зворотній бік а.с.6). Позивач уклала шлюб, в зв`язку із чим змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 29.12.2017, міститься в матеріалах справи (а.с.5)

На підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.12.2014, яким задоволено вимоги ОСОБА_5 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно, до повноліття дитини, видано виконавчий лист (а.с.7).

Дитина проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області довідкою від 14.05.2020 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Горішньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач у справі ОСОБА_4 (а.с.27).

Виходячи із змісту позову, вимога щодо зміни раніше визначеного способу аліментів, викликана забезпеченням гармонійного розвитку дитини, оскільки розмір аліментів у сумі, що становить 750 грн. на місяць, наразі є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини зі сторони батька.

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені письмові докази, суд доходить висновку про задоволення вимог ОСОБА_5 з огляду на нижче наведене.

Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, норми Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн на кожну дитину, збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дітей, а також їх нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів - із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації, та буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини.

Стаття 190 СК України визначає, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Матеріали справи не містять договору про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, передбаченого ст. 190 СК України.

Крім того, суд зазначає, що у судовому засіданні також не знайшло підтвердження факту передачі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітньому ОСОБА_11 , в рахунок сплати аліментів. Оскільки, відповідно до витягу про державну реєстрацію посвідченої приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу від 06.04.2012, квартира за адресою: АДРЕСА_1 була набута у власність ОСОБА_12 на підставі Договору дарування (а.с.28).

Суд зазначає, що ним взято до уваги факт наявності у відповідача неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , 2019р.н., однак у суду не має відомостей чи проживає дитина разом із відповідачем, та чи несе відповідач певні витрати пов`язані із матеріальним забезпеченням дитини ОСОБА_13 , 2019р.н.

Крім того, належних доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі, а саме 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідачем не надано.

Враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, а також наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_14 , суд вважає за необхідне змінити визначений попереднім судовим рішенням спосіб стягнення аліментів та стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку.

З огляду на закріплений Сімейним кодексом України принцип рівності обов`язків обох батьків по утриманню дитини, визначений судом розмір аліментів цілком відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину.

Стягнення аліментів проводити щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Раніше виданий, на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року, виконавчий лист - відізвати.

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_4 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_5 .

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення складено 30.07.2020.