Справа № 539/1997/20
Провадження № 2-о/539/77/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Даценка В.М.,

з участю секретаря Джадан І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Копотун С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний нотаріус Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Ганна Костянтинівна, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У заяві вказала, що її дівоче прізвище ОСОБА_3 , і в даний час вона оформляє свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_4 .

Однак, при зверненні нею до державного нотаріуса із заявою про отримання обов`язкової частки у спадковому майні, зокрема, частину квартири АДРЕСА_1 , отримала відмову, яка мотивована тим, що у Свідоцтві про право власності на вищевказану квартиру, яке видано органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради після приватизації квартири нею, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , її дівоче прізвище вказано « ОСОБА_6 », тобто воно не є тотожним з прізвищем « ОСОБА_3 ».

Заявник прохає суд встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 , виданого органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 на задоволенні заяви наполягає.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 Копотун ОСОБА_7 . ОСОБА_8 щодо задоволення заяви не заперечує.

Заінтересована особа державний нотаріус Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, щодо заявлених вимог покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

Кожна особа, як убачається зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік фактів, які можуть встановлюватись судом, зокрема і встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Так, в матеріалах справи мається довідка КП «Лубенське МБТІ» №69-Т від 11.02.2020 року (а.с.8), згідно якої вбачається, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована 10.11.1993 року в КП «Лубенське МБТІ» в реєстровій книзі №67, реєстрований №8860 за ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло №130, виданого органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради 19.02.1993 року.

На підтвердження викладеного до матеріалів заяви надано також дублікат Свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2020 року №4/9р. (а.с.7).

В постанові державного нотаріусу Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.06.2020 року (а.с.6) зазначено, що у Другій Лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №17/2020 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Спадкоємцем за законом являється ОСОБА_1 , спадкоємцем по заповіту є ОСОБА_2 .

Спадкоємицею за законом ОСОБА_1 надано нотаріусу вищевказаний дублікат Свідоцтва про право власності на житло, згідно якого, одним із співвласників квартири являється вона, однак її дівоче прізвище у Свідоцтві зазначено ОСОБА_6 , замість вірного ОСОБА_3 , що стало однією із причин відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вочевидь прізвища « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_3 » не є тотожними.

У свідоцтві про народження заявника її дівоче прізвище вказано « ОСОБА_3 » (а.с.9).

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відтак, суд вважає, що заявник ОСОБА_10 ) дійсно є співвласником квартири АДРЕСА_1 , набувши право власності на підставі приватизації разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і встановлення юридичного факту, а саме належності в тому числі і заявникові Свідоцтва про право власності на житло не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а також те, що, виправити написання прізвища в оригіналі документу заявнику не має можливості, встановлення факту належності документу має юридичне значення, заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 259,293,294,315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи державний нотаріус Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Ганна Костянтинівна (юридична адреса: м.Лубни пл.Вокзальна,7 Полтавської області), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 Свідоцтва про право власності на житло, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яке було видано Органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради (дублікат) від 05 березня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31.07.2020.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М. Даценко