Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2162/19

16 січня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю представника позивача, адвоката - Гураша М.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом в будинку, щорозташований за адресою: АДРЕСА_1 , із зняттям його з реєстрації в даному домоволодінні, яке належить йому на праві приватної власності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув. Про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 , на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказаний факт стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 179193358 від 30.08.2019 року та технічним паспортом від 11.01.2019 року на вказаний житловий будинок (а.с.8, 9-11).

На даний час в належному позивачу житловому будинку, зареєстровані: позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто відповідач по справі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, виданою Переріслянською сільською радою ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області від 17.10.2019 року за №1348 (а.с.7).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Переріслянської сільської ради ОТГ, вбачається, що в господарстві ОСОБА_2 зареєстрований його батько ОСОБА_2 , який більше двадцяти років та по даний час не проживає в сім`ї і його місце проживання невідоме (а.с.6).

В судовому засіданні перевірено, що реєстрація відповідача у належному позивачу домоволодінні створює перешкоди ОСОБА_2 щодо розпорядження вказаним майном, зокрема він не може належним чином оформити державну субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Крім того, відповідач не оплачує комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, що порушує права позивача як власника житлового будинку.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Отже, судом достовірно встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу - ОСОБА_2 .

Доведено також і ту обставину, що в даному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає у ньому без поважних причин з 1998 року, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті.

Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку створює незручності для позивача у здійсненні користування будинком.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України.

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин.

З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.391, 405 ЦК України такеруючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом в будинку, щорозташований за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із зняттям його з реєстрації в даному домоволодінні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 24.01.2020 року.