1Справа № 335/2317/16-ц 2/335/595/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Каравайко В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне.

18.07.2014 року між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р24.210.70920. За умовами даного договору відповідач отримала кредит в розмірі 35 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим договором графіком щомісячних платежів. ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредитору суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобов`язання, згідно умов договору, однак зобов`язання за вказаним договором виконані нею не були.

У зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем, виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 46 981,95 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1 378,00 гривень.

Ухвалою суду від 21.11.2019 року було скасовано заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2016 року у даній справі за вищезазначеним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року після скасування заочного рішення від 10.05.2016 року цивільну справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

24.03.2020 року представником відповідача було подано відзив на позов, згідно з яким відповідач заперечує проти позову, вважає позовні вимоги необгрунтованими, посилаючись на те, що за вказаним кредитним договором відповідач фактично отримала від банку грошові кошти на загальну суму 3 546,85 гривень на підставі ордеру № 3641350_Р від 18.07.2014 року, тому вважає необгрунтованим стягнення з неї коштів за сумою кредиту у розмірі 35 000 гривень, які Банк їй не перераховував, та нарахування відсотків на таку суму є безпідставним і завищеним. Зазначив, що до заяви про перегляд заочного рішення нею подавався контррозрахунок заборгованості, за яким сума відсотків є меншою, ніж зазначає позивач. Крім того, представник відповідача зазначає, що матеріали позову містять два розрахунки заборгованості станом на 30.10.2015 року та на 11.02.2016 року, які не відображують інформацію про дату виникнення заборгованості за кредитом, відсутність якої, на його думку, перешкоджає встановленню часу, з якого у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом. У зв`язку із зазначеним, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

03.04.2020 року представником ТОВ «Нью Файненс Сервіс» подано письмову заяву про заміну позивача ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» його правонаступником ТОВ «Нью Файненс Сервіс».

09.04.2020 року представником ТОВ «Нью Файненс Сервіс» подано відповідь на відзив, відповідно до якої він заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві. Зазначив, що за умовами кредитного договору №Р24.210.70920 від 18.07.2014 року, на ім`я відповідача було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг „БПР „Стартовий", що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 35 000 гривень, яка була розподілена наступним чином: 4 828,45 гривень зараховані на оплату страхового платежу; 26 624,70 гривень зараховані на банківський поточний рахунок відповідача; 3 546,85 гривень зараховані на погашення заборгованості відповідача за попереднім кредитним договором № Р23.172.71914 від 11.12.2013 року, тому заперечує проти тверджень відповідача про отримання коштів у меншому розмірі, ніж передбачено Кредитним договором. Нарахування розміру нарахованої суми комісії за обслуговування кредиту вважає таким, що відповідає вимогам Закону та умовам Договору, про що надав розрахунок порядку їх нарахувань, та наполягає на тому, що відповідачем, яка протягом тривалого часу сплачувала усі платежі, на час підписання Кредитного договору його умови не оспорювалися та вона зобов`язалася їх виконувати. Вважає, що контррозрахунок відповідача не може бути прийняти судом, оскільки позивач його не одержував та не мав змоги надати йому оцінку, та з метою усунення сумнівів щодо виникнення та розміру заборгованості. 14.04.2020 року суду надав довідку-розрахунок заборгованості, складену на день подання відповіді на відзив. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Ухвалою суду від 22.04.2020 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» як правонаступника позивача за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, за наявними у справі доказами.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, нею подано письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.07.2014 року між Публічним акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Р24.210.70920.

На підставі Договору факторингу № 30/10-1 від 30.10.2015 року право вимоги за вказаним кредитним договором набуло ТОВ „Факторингова компанія „Рантьє", правонаступником якого є ТОВ «Нью Файненс Сервіс», на підставі договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 року.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 35000.00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою зо обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього Договору. Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 60 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок, надалі по тексту - «БПР» (при видачі кредиту у готівковій формі).

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 10.0000 % річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі: 2.3500 % від початкової суми кредиту.

Згідно з розрахунком позивача, складеним станом на 06.04.2020 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Р24.210.70920 від 18.07.2014 року становить 46 981,95 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 33 637,51 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями у розмірі 13 344,44 гривень.(а.с. 169-171).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.7 Кредитного договору, Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок Позичальника як Страхувальника (застрахованої особи) договору добровільного страхування життя. Цим Договором Позичальник доручає та дає розпорядження Банку: переказати в безготівковій формі кредитні кошти Страховику в частині суми страхового платежу, належного Страховику, через транзитний рахунок Банку. Позичальник погоджується на страхування майнових інтересів, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані і з життям Застрахованої особи згідно даного Договору. Вигодонабувачем виступає Банк. Детальна інформація щодо страхування міститься у Заяві на страхування, яка долучається до даного Договору.

Відповідно до п. 1.8 Кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок Ne 8447.980 у гривні в рамках пакету послуг „БПР „Стартовий", що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Згідно з п. 3.2.2 Договору страхування життя № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року, укладеного ПАТ „Страхова компанія „ТАС", від імені якого діє ПАТ „Ідея Банк", з ОСОБА_1 , страхова сума становить 30171,55 гривень, страховий платіж - 4 828,45 гривень. (а.с. 160).

На підтвердження сплати страхового платежу у сумі 4 828,45 гривень за договором страхування за рахунок кредитних коштів позивачем надано меморіальний ордер № Р24.210.70920.1 від 18.07.2014 року (а.с. 18, 157), з якого вбачається, що з рахунку Банку в інтересах ОСОБА_1 списано кошти у зазначеному розмірі. Вбачається, що грошові кошти було списано з рахунку № НОМЕР_2 та переведено на рахунок ПрАТ „Страхова компанія „ТАС" № НОМЕР_3 .

Матеріали справи не містять даних про відкриття транзитного рахунку за № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , тоді як за умовами Кредитного договору таким рахунком є № НОМЕР_1 .

З долученої до матеріалів позову копії Ордеру-розпорядження № 1 від 18.07.2014 року (а.с. 15) вбачається, що на його підставі підлягали списанню грошові кошти у розмірі 30 171,55 гривень, переведені із транзитного рахунку № НОМЕР_1 за Кредитним договором № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року на рахунок № 0920.980.

Проте, матеріали справи не містять обґрунтованих даних, з яких можливо було б дійти висновку про надходження зазначених сум на рахунок № 8447.980 саме за умовами Кредитного договору № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року, зокрема виписки по рахунку.

Поряд з цим, за меморіальним ордером № Р24.210.70 від 18.07.2014 року (а.с. 158) встановлено списання грошових коштів у розмірі 26 624,70 гривень із транзитного рахунку № НОМЕР_1 за Кредитним договором № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року на ім`я ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_3 . Однак, обґрунтованих даних про зарахування зазначених коштів на рахунок № НОМЕР_1 та отримання таких коштів позичальником матеріали справи не містять.

Позивачем не надано доказів про відкриття на ім`я ОСОБА_1 саме рахунку № НОМЕР_3 для отримання кредитних коштів за кредитним договором № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року, враховуючи, що матеріали справи містять дані, що за рахунком № НОМЕР_3 отримувачем коштів є ПрАТ „Страхова компанія „ТАС".

Отримання відповідачем суми коштів у розмірі 3 546,85 гривень за умовами Кредитного договору № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року, на підтвердження чого позивачем надано меморіальний ордер № 3641350_Р (а.с. 156), суд вважає не підтвердженим належними доказами, враховуючи, що з Виписки/Особового рахунку за період з 11.12.2013 по 01.04.2020 року (а.с. 159) вбачається, що зазначена сума була списана з поточного рахунку № НОМЕР_4 , відкритого у зв`язку із укладенням ОСОБА_1 іншого Кредитного договору № Р23.172.71914 від 11.12.2013 року, тоді як Кредитним договором № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року не передбачено надання кредитних коштів за рахунок іншого кредиту.

За умовами п. 2.2 Кредитного договору, зокрема, Позичальник доручає Банку здійснювати договірне списання Банком з будь-яких рахунків Позичальника в ПАТ «Ідея Банк» грошових коштів, в розмірі існуючої простроченої заборгованості по кредиту, нарахованими відсотками, комісіями, неустойками (штраф, пеня). Таке договірне списання може здійснюватися Банком на підставі цього Договору будь-яку кількість разів.

Отримана сума коштів у розмірі 3 546,85 гривень відповідачем повернута Банку частково, у сумі 3 057 гривень, відповідно до квитанцій від 17.09.2014 року (а.с. 72) та 13.08.2014 року (а.с. 73). Залишок суми неповернутих коштів становить 562,85 гривень, яку відповідач визнає у повному обсязі, проте суд не вирішує питання про стягнення зазначеної суми з відповідача, оскільки заборгованість за Кредитним договором № Р23.172.71914 від 11.12.2013 року не є предметом розгляду у даній справі.

Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, за виключенням суми 3 546,85 гривень, позивач посилається на отримання ОСОБА_1 коштів на суму 4 828,45 гривень та 26 624,70 гривень, що разом становить 31 453,15 гривень, та не відповідає сумі заборгованості за тілом кредиту, яку зазначено у розрахунку заборгованості на суму 33 637,51 гривень. Тому і нарахування відсотків за кредитом на суму 35 000 гривень, згідно з детальним розрахунком заборгованості (а.с. 170-171) , суд вважає необгрунтованим.

Позивачем не наведено конкретного розміру грошових коштів наданих позичальнику, та доказів на підтвердження зарахувань суми кредитних коштів на рахунок № НОМЕР_1 саме за умовами Кредитного договору № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року, тобто підтверджень виконання умов кредитного договору Банком.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором, з урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних і достовірних доказів порушення позичальником умов кредитного договору № Р24.210.70920 від 18.07.2014 року, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що позивачем не виконано обов`язку встановленого ст. 81 ЦПК України, а саме не доведено обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В.В. Калюжна