справа №619/735/20
провадження №2/619/585/20
21 липня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.
за участю секретаря судового засідання - Мєщан І.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Дергачі
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Протопопівської сільради Дергачівського району Харківської області, Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 « про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування другої черги за законом»,
До суду із позовом звернувся позивач ОСОБА_1 до Протопопівської сільради Дергачівського району Харківської області, Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування другої черги за законом». Із матеріалів позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , брат заявника, який постійно проживав у АДРЕСА_1 , що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 09 серпня 2018 року, видане виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Останні роки перед смертю ОСОБА_5 , дуже хворів та потребував медичної допомоги, позивач ОСОБА_1 , доглядала свого брата, а в подальшому за власні кошти здійснила поховання брата, допомоги від відповідачів не отримувала.
Спадкоємці І черги - дружина померлого ОСОБА_2 та донька померлого ОСОБА_3 , спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняли, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися.
Спадкоємець II черги - після смерті ОСОБА_5 , брат ОСОБА_4 , спадщину після смерті брата не прийняв, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся.
Спадкоємець ІІ черги після смерті брата ОСОБА_1 спадщину після смерті брата, ОСОБА_5 , прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини, також відповідно довідки виданої Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, де вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 21 липня 1982 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за однією адресою зі своєю сестрою ОСОБА_1 .
Також згідно акту від 19 травня 2020 року, складеного депутатом Вільшанської селищної ради Гречка О.В. та посвідченого секретарем селищної ради Т.І. Маслєвич дійсно, зі слів сусідів - з 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 проживав разом зі своєю сестрою ОСОБА_1 , яка здійснювала за ним догляд.
Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається: з земельної частки (паю) розміром 3,02 умовних кадастрових гектарів, та належало ОСОБА_5 відповідно сертифікату серії НОМЕР_2 про право на земельну частку (пай), який втрачено спадкодавцем за життя; частки в житловому будинку АДРЕСА_2 , яку неможливо вирахувати та яку ОСОБА_5 прийняв після смерті матері ОСОБА_3 , але за життя не оформив. (Питання, щодо права власності в порядку спадкування на дану частку житлового будинку, буде предметом розгляду іншої справи, у зв`язку з тим, що 43/100 частки житлового будинку, належного померлій матері спадкодавця ОСОБА_3 , є предметом спадкової справи №50/2019 відкритої після смерті ОСОБА_3 та спадкової справи № 25/2019 відкритої після смерті ОСОБА_5 )
Щодо визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом необхідно зазначити наступне: згідно списку результатів жеребкування земельних часток (паїв) КСП «Богодухівське» Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 отримав земельну частку пай НОМЕР_3.
20 липня 2016 року Дергачівською районною адміністрацією ОСОБА_5 було видано розпорядження №368, яким надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою. Згідно даного розпорядження вбачається, що відповідно до протоколу жеребкування земельних часток (паїв) за ОСОБА_5 визначено земельну частку (пай) № НОМЕР_3 , загальною площею 2,7872 в тому числі 2,2450 га - рілля на території Вільшанської селищної ради,0,0656 га - сіножатті, 0,4766 га - пасовища на території Протопопівської сільської ради.
ОСОБА_5 за життя замовив виготовлення технічної документації та отримав витяги з Державного земельного кадастру про належні йому земельні ділянки, але отримати розпорядження про передачу в приватну власність належних йому земельних ділянок та зареєструвати право власності не встиг, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_5 втратив за життя, але наявна посвідчена копія даного сертифікату, розпорядження Дергачівської РДА, витяги про реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, підтверджують факт набуття спадкоємцем ОСОБА_5 прав на земельну частку (пай) по КСП «Богодухівське».
Щодо підтвердження родинного зв`язку між позивачем та померлим ОСОБА_5 : згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .
Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_1 ».
Тому позивач просила визнати за ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) по КСП «Богодухівське» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області відповідно сертифікату серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом, після смерті брата ОСОБА_5 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просили розглядати справу у їх відсутності, у разі неявки відповідачів не заперечували проти ухвалення заочного рішення, тому суд розглядає справу за відсутності позивача та його представника, на підставі тих доказів, які надані до суду.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
В судове засідання представник відповідача Протопопівської сільради Дергачівського району Харківської області не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача, тому суд розглядає справу за відсутності представника відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання, у заочному порядку.
В судове засідання представник відповідача Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача, тому суд розглядає справу за відсутності представника відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання, у заочному порядку.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи не надала, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання, у заочному порядку.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилась, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи не надала, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання, у заочному порядку.
В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надав, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання, у заочному порядку.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , брат заявника, який постійно проживав у АДРЕСА_1 , що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 09 серпня 2018 року, видане виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Останні роки перед смертю ОСОБА_5 , дуже хворів та потребував медичної допомоги, позивач ОСОБА_1 , доглядала свого брата, а в подальшому за власні кошти здійснила поховання брата, допомоги від відповідачів не отримувала.
Спадкоємці І черги за законом - дружина померлого ОСОБА_2 та донька померлого ОСОБА_3 , спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняли, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися.
Спадкоємець II черги за законом - після смерті ОСОБА_5 , брат ОСОБА_4 , спадщину після смерті брата не прийняв, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся.
Спадкоємець ІІ черги після смерті брата позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті брата, ОСОБА_5 , прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини, також відповідно довідки виданої Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, де вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 21 липня 1982 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за однією адресою зі своєю сестрою ОСОБА_1 .
Також згідно акту від 19 травня 2020 року, складеного депутатом Вільшанської селищної ради ОСОБА_8 та посвідченого секретарем селищної ради Т.І. Маслєвич дійсно, зі слів сусідів - з 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 проживав разом зі своєю сестрою ОСОБА_1 , яка здійснювала за ним догляд.
Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається: з земельної частки (паю) розміром 3,02 умовних кадастрових гектарів, та належало ОСОБА_5 відповідно сертифікату серії НОМЕР_2 про право на земельну частку (пай), який втрачено спадкодавцем за життя; частки в житловому будинку АДРЕСА_2 , яку неможливо вирахувати та яку ОСОБА_5 прийняв після смерті матері ОСОБА_3 , але за життя не оформив. (Питання, щодо права власності в порядку спадкування на дану частку житлового будинку, буде предметом розгляду іншої справи, у зв`язку з тим, що 43/100 частки житлового будинку, належного померлій матері спадкодавця ОСОБА_3 , є предметом спадкової справи №50/2019 відкритої після смерті ОСОБА_3 та спадкової справи № 25/2019 відкритої після смерті ОСОБА_5 )
Щодо визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом необхідно зазначити наступне: згідно списку результатів жеребкування земельних часток (паїв) КСП «Богодухівське» Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 отримав земельну частку пай НОМЕР_3.
20 липня 2016 року Дергачівською районною адміністрацією ОСОБА_5 було видано розпорядження №368, яким надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою. Згідно даного розпорядження вбачається, що відповідно до протоколу жеребкування земельних часток (паїв) за ОСОБА_5 визначено земельну частку (пай) № НОМЕР_3 , загальною площею 2,7872 в тому числі 2,2450 га - рілля на території Вільшанської селищної ради,0,0656 га - сіножатті, 0,4766 га - пасовища на території Протопопівської сільської ради.
ОСОБА_5 за життя замовив виготовлення технічної документації та отримав витяги з Державного земельного кадастру про належні йому земельні ділянки, але отримати розпорядження про передачу в приватну власність належних йому земельних ділянок та зареєструвати право власності не встиг, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_5 втратив за життя, але наявна посвідчена копія даного сертифікату, розпорядження Дергачівської РДА, витяги про реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, підтверджують факт набуття спадкоємцем ОСОБА_5 прав на земельну частку (пай) по КСП «Богодухівське».
Щодо підтвердження родинного зв`язку між позивачем та померлим ОСОБА_5 :
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .
Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_1 ».
Тому позивач просила визнати за ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) по КСП «Богодухівське» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області відповідно сертифікату серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом, після смерті брата ОСОБА_5 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо підстав визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування ІІ черги за законом: приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Арнаутовою Т.А., за заявою позивача (яка є рідною сестрою спадкодавця) було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 за №25/2019.
Інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини станом на 23.12.2019 не має.
ОСОБА_4 , подав заяву нотаріусу, що має намір поновлювати строк для прийняття спадщини судовому порядку, в межах спадкової справи №50/2019 відкритої після смерті ОСОБА_3 , але ніяких дій щодо поновлення строку станом на 25.05.2020 не вчинив, що підтверджується інформацією з Інтернет ресурсу «Судова влада України» справи за участю « ОСОБА_4 », щодо поновлення строку звернення до нотаріуса - відсутні. Заяв, про намір звертатися до суду з позовом про поновлення строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в межах спадкової справи №25/2019, відкритої після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори не надходило.
Разом з тим згідно інформації, встановленої нотаріусом Арнаутовою Т.А. - померлий ОСОБА_5 на момент своєї смерті перебував у шлюбі з ОСОБА_2 та мав від даного шлюбу доньку ОСОБА_3 . Дружина та донька спадкодавця, будучи спадкоємцями першої черги за законом - не проживали зі спадкодавцем на момент його смерті та не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та є такими особами, які не прийняли спадщину у встановленому законом порядку.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надали нотаріусу заяви про те, що не мають наміру звертатися до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, спадщину у відведені законом строки не прийняли, що підтверджують матеріали спадкової справи № 25/2019 у приватного нотаріуса Дергачівського нотаріального округу Арнаутової Т. А. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
Для уникнення порушення прав спадкоємців І та II черг після смерті ОСОБА_5 нотаріусом було рекомендовано позивачу, вирішити питання щодо спадкування майна, померлого брата, ОСОБА_5 в судовому порядку та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно позиції, сформованої прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями Ради Європи положень конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту людини через призму цього принципу. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, атому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей.
Так і позивач, після смерті брата, ОСОБА_5 на законних підставах очікувала, що матиме право на спадкове майно, але через виниклі обставини та незрозумілу поведінку спадкоємців. які не прийняли спадщину, не може оформити своїх спадкових прав в нотаріальному порядку.
Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних-часток (паїв)» Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Згідно абз. 18 п. 3.5. Листа ВССУ, у деяких випадках при розгляді цивільних справ про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування суди неправильно встановлюють зміст правовідносин, що виникають, та застосовують до спірних правовідносин норми, що регулюють право власності на земельні ділянки, та не беруть до уваги, що право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства.
Згідно абз.17 п. 3.5. Листа ВССУ, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Також особа може звернутися до суду з позовом про захист спадкових прав шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
З огляду на вищевикладене, керуючись п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475,97-ВР від 17.07.1997, ст. 9 Конституції України, ст. 55 Конституції України, ст. 124 Конституції України, відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч. 1 ст. 1225, ч. 1 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261, ч. 1 ст. 1267, ч. 1 ст. 1270, ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 4 ст. 1274 Цивільного кодексу України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, керуючись ст.ст. 10,12,13,76-78, 141, 259, 280-283 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) по КСП «Богодухівське» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області відповідно сертифікату серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом, після смерті брата ОСОБА_5 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н. Ю. Кононихіна