КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року місто Київ.

Справа 761/5116/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/775/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільнихсправ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Олійника В.І., Рубан С.М.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року,( у складі судді Кондратенко О.О., інформація про дату складення повного тексту відсутня)

в справі за скаргою Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», заінтересовані особи: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гекгель Вин Завод» про визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (надалі по тексту Концерн «Укрспирт») звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив суд: визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чорного В.В. від 22 травня 2019 року ВП №52030444 про арешт майна.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження №52030444 про стягнення з Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь ТОВ «Гекгель Вин Завод» боргу в сумі 1 663 202, 39 грн.

05 червня 2019 року на адресу заявника від ДП «Гайсинський спиртовий завод» надійшла оскаржувана постанова державного виконавця про накладення арешту на майно боржника від 22 травня 2019 року.

На думку заявника, вищезазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, з тексту постанови вбачається, що державний виконавець вважав встановленою обставину, що Концерн «Укрспирт» є засновником юридичних осіб, а саме: ДП «Червоненський завод продтоварів» , ДП «Коростишівський спиртовий завод», ДП «Гайсинський спиртовий завод», ДП «Іванківський спиртовий завод», ДП «Карапчівський спиртовий завод», ДП «Липницький спиртовий завод», ДП «Маловисківський спиртовий завод», ДП «Довжоцький спиртовий завод», ДП «Стадницький спиртовий завод», ДП «Дудлянський спиртовий завод». Однак вказана обставина є не доведеною та спростовується долученими до скарги доказами. А тому, на думку заявника, накладений арешт на рахунки вищезазначених державних підприємств порушує їх права, що змусило його (заявника) звернутися до суду з вищезазначеною скаргою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року скаргу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», заінтересовані особи: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гекгель Вин Завод» про визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна залишено без задоволення.

Не погодившись з такою ухвалою Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» через поштове відділення подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чорного В.В. від 22.05.2019 ВП №52030444 про арешт майна.

Посилається в апеляційній скарзі на формальність винесення такої ухвали, без належного дослідження обставин у справі, з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушення прав як скаржника так і перерахованих в постанові юридичних осіб, які не зобов`язані відповідати за боргами скаржника.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду представники боржника, стягувача, та відділу ДВС до апеляційного суду не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України ?Про виконавче провадження?).

Згідно з п.1, 7 ч.2 ст.18 Закону України ?Про виконавче провадження?, виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що на виконанні державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чорного В.В. перебуває виконавче провадження №52030444 по виконанню виконавчого листа №761/5116/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19 червня 2014 року про стягнення з Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості України «Укрспирт» () на користь ТОВ «Гекгель Вин Завод» боргу в сумі 1 663 202, 39 грн.

22 травня 2019 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чорним В.В. винесено постанову, в межах вищезазначеного виконавчого провадження, про арешт майна боржника, з посиланням на те, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 22 травня 2019 року, боржник Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості України «Укрспирт» є засновником юридичних осіб, а саме: ДП «Червоненський завод продтоварів», ДП «Коростишівський спиртовий завод», ДП «Гайсинський спиртовий завод», ДП «Іванківський спиртовий завод», ДП «Карапчівський спиртовий завод», ДП «Липницький спиртовий завод», ДП «Маловисківський спиртовий завод», ДП «Довжоцький спиртовий завод», ДП «Стадницький спиртовий завод», ДП «Дудлянський спиртовий завод» (а.с.4-6).

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

З врахуванням того, що арешт виконавцем накладено лише на майно боржника, останній в цій частині діяв в межах повноважень та вимог Закону, суд першої інстанції правомірно встановив, що відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця в частині накладення арешту на майно боржника.

Разом з тим в постанові, що оскаржена, виконавець встановив обставини, які не були доведені та підтверджені належними доказами, в порушення вимог закону, прав боржника та інших перерахованих в мотивувальній частині постанови юридичних осіб.

Зазначаючи, що боржник є засновником ряду юридичних осіб, виконавець порушив норми матеріального права .

Державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

Державне унітарне підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями власника і органу влади, до сфери управління якого воно входить (ст.73 Господарського кодексу України).

Як вбачається із копії статуту Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (надалі - Концерн ), створений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1996 року №701 «Про вдосконалення управління підприємствами спиртової та лікеро-горілчаної промисловості», є єдиним виробничо - господарським комплексом, що входить до системи Держхарчопром.

До складу Концерну входять обласні державні об`єднання і підприємства спиртової та лікеро - горілчаної промисловості, засновані на державній формі власності.

До Концерну на добровільних засадах можуть входити об`єднання, підприємства та організації незалежно від форми власності, що мають спільні економічні і соціальні інтереси (п.п.1, 2 Статуту).

Концерн є юридичною особою відповідно до законодавства України.

Концерн має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням, а також фірмовий знак та інші реквізити.

Концерн здійснює управління державним майном підприємств та організацій, що входять до його складу.

Концерн самостійно планує свою виробничу та іншу діяльність, а також соціальний розвиток колективу.

Концерн несе відповідальність за своїми зобов`язаннями всім належним йому майном.

Концерн не несе відповідальності за зобов`язаннями підприємств (об`єднань), що входять до його складу.

Підприємства (об`єднання), що входять до складу Концерну, не несуть відповідальність за зобов`язаннями Концерну.

Держава та її органи не несуть відповідальності за зобов`язаннями Концерну, а Концерн не відповідає за зобов`язаннями держави та її органів ( п.п.7-12 Статуту).

Відповідно до п. 2 постанови №701 від 29.06.1996 р. установлено, що до складу концерну входять державні підприємства згідно з додатком N 2, зокрема і Державне підприємство «Гайсинський спиртовий завод», Державне підприємство «Червоненський завод продтоварів», Державне підприємство «Коростишівський спиртовий завод», Державне підприємство «Бучацький мальтозний завод», Державне підприємство «Ганнопільський спиртовий завод», Державне підприємство «Іванківський спиртовий завод», Державне підприємство «Карапчівський спиртовий завод», Державне підприємство «Липницький спиртовий завод», Державне підприємство «Маловисківський спиртовий завод», Державне підприємство «Довжоцький спиртовий завод», Державне підприємство «Стадницький спиртовий завод», Державне підприємство «Дублянський спиртовий завод».

Апеляційним судом встановлено, що з постанови Кабміну №701 не вбачається, що Концерн «Укрспирт» є засновником державних підприємств, які лише входять до складу Концерну, засновані на державній власності, а їх засновником є Держава в особі уповноважених органів управління.

Слід зазначити, що Концерн «Укрспирт» ніколи не був засновником цих державних підприємств, оскільки всі вони були створені ще задовго до утворення самого Концерну «Укрспирт».

Відповідно до п. 3 постанови №701 установлено, що контроль за діяльністю концерну "Укрспирт" здійснює Міністерство аграрної політики, а Концерн провадить свою діяльність на підставі Статуту, затверджуваного Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, державні підприємства, які лише входять до складу Концерну (Концерн не є їх засновником), не несуть відповідальності за зобов`язаннями Концерну. Тому державний виконавець, встановивши протилежне, діяв з перевищенням своїх повноважень, з порушенням вимог закону та прав скаржника, та інших юридичних осіб, намагаючись за рахунок некоректного викладення мотивувальної частини постанови звернути стягнення не лише на майно боржника, а й інших підприємств, які входять до складу Концерну, проте за рішенням суду , яке виконував виконавець не є відповідачами та боржниками.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене та вимоги ст. 376 ЦПК України, ухвала районного суду, як така, що постановлена на не повно з`ясованих обставинах справи з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням процесуальних норм, підлягає частковому скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення скарги. Суд визнає неправомірними дії приватного виконавця, вчинені під час накладення арешту на майно боржника та безпідставного встановлення в постанові від 22 травня 2019 року ВП №52030444 про арешт майна, що боржник Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» є засновником юридичних осіб, а саме: ДП « Червоненський завод продтоварів» , ДП «Коростишівський спиртовий завод», ДП «Гайсинський спиртовий завод», ДП «Бучацький мальтозний завод», ДП «Ганнопільський спиртовий завод», ДП «Іванківський спиртовий завод», ДП «Карапчівський спиртовий завод», ДП «Липницький спиртовий завод», ДП «Маловисківський спиртовий завод», ДП «Довжоцький спиртовий завод», ДП «Стадницький спиртовий завод», ДП «Дублянський спиртовий завод».

В іншій частині, а саме в частині відмови в скасуванні постанови про арешт майна боржника, ухвала районного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню в частині скасування арешту.

З огляду на те, що постанова виконавця в частині арешту майна боржника судом не скасовується, судові витрати по розгляду даної скарги покладаються на боржника. Іншими учасниками не заявлено до відшкодування судові витрати.

Керуючись ст. 268, 367, 376, 381-384, 389, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року скасувати в частині та постановити нову, якою скаргу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чорного В.В. та скасування постанови про арешт майна боржника задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чорного В.В. від 22.05.2019 року ВП 52030444 про арешту майна боржника в частині встановлення, що боржник Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» є засновником юридичних осіб, а саме: ДП « Червоненський завод продтоварів» , ДП «Коростишівський спиртовий завод», ДП «Гайсинський спиртовий завод», ДП «Бучацький мальтозний завод», ДП «Ганнопільський спиртовий завод», ДП «Іванківський спиртовий завод», ДП «Карапчівський спиртовий завод», ДП «Липницький спиртовий завод», ДП «Маловисківський спиртовий завод», ДП «Довжоцький спиртовий завод», ДП «Стадницький спиртовий завод», ДП «Дублянський спиртовий завод».

В частині накладення арешту на майно боржника Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чорного В.В. від 22.05.2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді