Ухвала

31 липня 2020 року

м. Київ

справа № 569/7495/18

провадження № 61-10988ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Рівнеазот», яка підписана представником Коцюбинською Оленою Юріївною, на постанову Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (далі - ПрАТ «Рівнеазот»), у якому просив стягнути з відповідача на його користь 45 358,58 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, стягнуто з ПрАТ «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 45 358,58 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 липня 2020 року ПрАТ «Рівнеазот» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Коцюбинською О. Ю. , на постанову Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2020 року. ПрАТ «Рівнеазот» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 569/7495/18 становить 45 358,58грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 569/7495/18 є малозначною у силу вимог закону.

ПрАТ «Рівнеазот» у касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наявні дві постанови апеляційної інстанції щодо однієї тієї самої особи ОСОБА_1 , з одного того самого питання про пропуск строку тримісячного звернення до суду у справа про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, які є різними за змістом. Проте, ПрАТ «Рівнеазот» не обґрунтовує в чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, ПрАТ «Рівнеазот» у касаційній скарзі вказує, що справа становить значний суспільний інтерес та має для виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки суд апеляційної інстанції не в повній мірі врахував постанову Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі № 569/7495/18, чим позбавив права на належний розгляд апеляційної скарги ПрАТ «Рівнеазот». ПрАТ «Рівнеазот» зазначає, що в провадженні судів Рівненської області перебуває значна кількість справ, в яких відповідачем є ПрАТ «Рівнеазот» та враховуючи результати їх розгляду має місце неоднакове застосування судами норм права. Проте ПрАТ «Рівнеазот» не обґрунтовує, у чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення для товариства.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи, касаційна скарга стосується питань права, що мають фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ПрАТ «Рівнеазот» подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Рівнеазот», яка підписана представником Коцюбинською Оленою Юріївною, на постанову Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат