Номер провадження 2/754/3611/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

До суду звернулась позивач ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 37 824, 17 грн., а саме 23 957, 38 грн. - різниці між розміру збитків та суми страхового відшкодування; 12 666, 79 грн. - втрата товарної вартості пошкодженого автомобіля; 1 200 грн. - вартість послуг оцінювача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.07.2018 в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «КІА», д/н НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2 , що належить позивачу. Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2017 подія сталася з вини відповідача. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», яке виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. Розмір шкоди, завданої автомобілю позивача було визначено на підставі протоколу огляду транспортного засобу та рахунку-фактури, у відповідності до якого загальна вартість робіт по відновленню пошкодженого автомобіля позивача та вартість запчастин (матеріалів) для автомобіля склала 123 957, 38 грн. Отже, розмір виплаченого страхового відшкодування є значно меншим ніж розбір заподіяного позивачу збитку, однак, відповідач відмовився добровільно оплатити позивачу вказану різницю. У відповідності до Звіту №36/11.10.17 від 04.10.2017 вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача внаслідок ДТП складає 136 981, 23 грн., з яких 124314, 44 грн. - вартість відновлювального ремонту, 12 666, 79 грн. - величина втрати товарної вартості КТЗ. З урахуванням вказаного, позивач просить стягнути з відповідача також суму за втрату товарної вартості пошкодженого автомобіля та витрати за послуги оцінювача

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2017 відкрито провадження по справі.

13.03.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого відповідач вказує на те, що вартість ремонтних робіт транспортного засобу позивача є завищеною, кількість робіт та запасних частин штучно збільшено. Відповідач не запрошувався на огляд пошкоджень транспортного засобу позивача, акту огляду не підписував. Зокрема, наявні розбіжності між пошкодження автомобіля зазначеними в Схемі ДТП та пошкодженнями зазначеними в Акті огляду. Відповідач вказує на те, що сума необґрунтованих робіт та запчастин складає 30 766, 18 грн. Вимоги позивача про стягнення втрати товарної вартості автомобіля на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, та вартості послуг оцінки вважає необґрунтованими, оскільки оцінювачем не було оглянуто пошкоджений автомобіль, що не дає можливості розцінювати Звіт як належний та допустимий доказ. На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до розпорядження Керівника апарату Деснянського районного суду м. Києва по вказаній справі призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2018, справу розподілено судді Клочко І.В.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 22.03.2018 справу прийнято до провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

30.05.2018 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою вказує на те, що схема ДТП, складена працівниками поліції відображає лише видимі пошкодження транспортного засобу, які можна було виявити при поверхневому огляді. Акт огляду технічних пошкоджень транспортного засобу позивача, складений представником страхової компанії відповідачем не оскаржувався, останній мав змогу дізнатись про час та місце здійснення огляду транспортного засобу, та бути присутнім при цьому, однак вказаного не зробив. Зазначає, що вартість, вид та обсяг здійснених робіт та операцій по відновленню пошкодженого автомобіля позивача повністю обґрунтовані, доводи відповідача щодо завищення вартості ремонтних робіт та штучного збільшення кількості робіт та запасних частин є хибними та мають надуманий характер. Вказує на те, що величина втрати товарної вартості транспортного засобу позивача входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків), а отже підлягає відшкодуванню.

07.06.2018 до суду зі сторони відповідача надійшли заперечення на відзив, у відповідності до яких вказує на акт огляду технічних пошкоджень не є нормативно-правовим актом, а отже не може бути оскаржений як окремий документ. При цьому, зазначає, що відповідача мало бути запрошено на проведення огляду транспортного засобу позивача, проте здійснено зазначеного не було.

25.09.2018 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва по матеріалам зазначеної цивільної справи призначено судову автотоварознавчу експертизу, постановлено зупинити провадження по справі до її проведення.

10.04.2019 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов Висновок експерта №2844/19-54 від 22.03.2019.

15.04.2019 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановлено відновити провадження по цивільній справі.

20.06.2019 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав, посилаючись на викладені обставини у відзиві та запереченнях.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

01.07.2018 в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «КІА», д/н НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2 , що належить позивачу.

Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2017 подія сталася з вини відповідача, якого притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок зазначеного ДТП транспортний засіб «Тойота» д/н НОМЕР_2 отримав пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на день ДТП була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування» на підставі полісу АК/4792131.

21.08.2017 ТДВ «Експрес Страхування» виплатило позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 100000грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЦО02193.

Зазначена страхова виплата була здійснена на підставі Акту огляду транспортного засобу від 04.07.2017, рахунку-фактури № від 06.07.2017, у відповідності до якого вартість робіт та запчастин, використаних на відновлення транспортного засобу «Тойота» д/н НОМЕР_2 складає 123957, 38 грн.

Крім вказаного, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині стягнення величини втрати товарної вартості транспортного засобу, позивач посилається на Звіт №36/11.10.17 від 04.10.2017, згідно з яким матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2 , в результаті пошкодження на дату оцінки складає 136 981, 23 грн., з яких: 124 314, 44 грн. вартість відновлювального ремонту, 12 666, 79 грн. втрата товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вказане вимоги щодо стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою є обґрунтованими.

Щодо розміру відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. . Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

З матеріалів справи вбачається, що ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на підставі Акту огляду транспортного засобу, належного позивачу, та рахунку-фактури, при цьому для визначення розміру завданих збитків експерт страховою компанією залучений не був, а відповідача не було запрошено на огляд транспортного засобу «Тойота» д/н НОМЕР_2 , та останній не був присутній при складанні Акту огляду зазначеного автомобіля.

Зокрема, з наданого позивачем Звіту №36/11.10.17 від 04.10.2017 вбачається, що він складений також на підставі вказаного вище Акту огляду транспортного засобу, експертом транспортний засіб «Тойота» д/н НОМЕР_2 не оглядався, та на дату складання звіту він був вже відремонтований.

При цьому, відповідач не погоджувався з визначеним розміром шкоди, у зв`язку з чим останнім заявлено клопотання про призначення судом експертизи.

У відповідності до висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №2844/19-54 від 22.03.2019, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Тойота» д/н НОМЕР_2 , станом на день завдання шкоди, склала 118 658, 08 грн.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Як вбачається з висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №2844/19-54 від 22.03.2019, оскільки автомобіль має аварійні пошкодження переднього лівого крила, які наявні на диску з кольоровими фотознімками в матеріалах справи, значення величини ВТВ (втрата товарної вартості) = 0, 0 (п. 8.6.2 Методики).

Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає належним та допустимим доказом розміру шкоди, завданої позивачу саме висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №2844/19-54 від 22.03.2019.

З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 18658,08 грн., яка є різницею між виплатою, здійсненою ТДВ «Експрес Страхування» та реальними збитками.

Суд відмовляє в задоволенні вимог позову в частині стягнення з відповідача витрат на послуги оцінювача, оскільки суд при ухваленні рішення, здійснивши оцінку Звіту №36/11.10.17 від 04.10.2017, прийшов до висновку, що він є неналежним та недостатнім доказом.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 626, 629, 979, 988, 990, 993, 1187, 1191 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 18658,08 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2

Суддя