Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю

секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

прокурора Нагаєць І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Волноваха цивільну справу №221/2745/20 за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину), -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави шкоду, завдану незаконним виловом риби в сумі 29325,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.02.2020 року у кримінальному провадженні №0003151 від 03.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доході в громадян, що складає 1700,00 грн., в дохід держави. Зокрема вказаним вироком встановлено, що в результаті здійсненої відповідачем незаконного вилову риби: піленгас, у кількості 39 одиниць, вартістю 680 грн. за одну особину; судак, у кількості 5 одиниць, вартістю 510 грн. за одиницю; тарань, у кількості 3 одиниці, вартістю 85 грн. за одну особину, внаслідок чого заподіяв шкоду у розмірі 29325 грн. Однак, питання щодо відшкодування спричиненої шкоди залишилося не вирішеним. Просить позов задоволити.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 28.05.2020 року у даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити.

Представник Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надав, відзив не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.02.2020 року у кримінальному провадженні №0003151 від 03.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доході в громадян, що складає 1700,00 грн., в дохід держави. Вирок набрав законної сили 30.03.2020 року.

Згідно вказаного вироку 02.12.2019 року в період часу з 17 години 00 хвилин по 22 годину 30 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи на річці Кальміус, біля буд. 1 по вул. Мініна в Центральному районі міста Маріуполя, з моста через вказану річку, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, виданого компетентним органом у встановленому законом порядку, за допомогою заздалегідь виготовленого забороненого знаряддя лову - риболовного сіткоснастевого засобу сітки «павук», у порушення п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» та «Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову умисно здійснив незаконний вилов риби, наступних видів: 39 одиниць особин виду «піленгас», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 680 грн. за одну особину, 5 одиниць виду «судак» вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 510 грн. за одну особину, 3 одиниці виду «тарань», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 85 грн. за одну особину, усього на загальну суму 29 325 грн.

Тим самим, ОСОБА_1 шляхом незаконного вилову риби цінних порід заподіяв істотну шкоду навколишньому середовищу на вказану вище суму.

З вказаного вироку також вбачається, що питання щодо відшкодування спричиненої навколишньому природному середовищу шкоди судом не вирішено.

Відповідно до ч.6 ст.82 КК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу.

Згідно ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ч.2 ст.63 ЗУ «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в, зокрема незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Громадяни відповідно до закону зобов`язані, зокрема відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (п.4 ч.2 ст.10 ЗУ «Про тваринний світ»).

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно до ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частиною першою ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. «г» ч.4 ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок, зокрема частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються такси, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 р. №32 (32-98-п) "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу" або від 21 квітня 1998 р. №521.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_1 завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 29325 грн.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 заподіяно навколишньому природньому середовищу майнову шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст.3, 5, 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природнього середовища», ст.ст.10, 57, 63 ЗУ «Про тваринний світ», ст.1166 ЦК України, ст.ст.13, 66 Конституції України, ст.ст.13, 81, 82, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави в особі Маріупольської сільської ради (рахунок UA1005051, отримувач Маріуп.УК/м.Маріуполь/24062100, , код платежу 24062100) шкоду, завдану державі внаслідок незаконного вилову риби в сумі 29325,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук