ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/4383/19
Провадження № 22-ц/4820/994/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 688/4383/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року (суддя Мазур Н.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «ВІРА», Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування запису про реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФГ «ВІРА», Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування запису про реєстрацію права оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 07 лютого 2009 року між ФГ «ВІРА» та Шепетівською РДА був укладений договір оренди земельної ділянки площею 40,6376 га, кадастровий номер :04:040:0001, строком на 10 років, який було зареєстровано у Шепетівському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 18 березня 2009 року.

Зазначав, що 29 січня 2019 року ФГ «ВІРА» звернулося до Ленковецької сільської ради Шепетівського району із заявою про продовження дії даного договору оренди, проте листом від 14 березня 2019 року Ленковецька сільська рада повідомила ФГ «ВІРА» про те, що заява керівника фермерського господарства 15 лютого 2019 року була винесена на розгляд сесії Ленковецької сільської ради і за результатами голосування проект рішення відхилено у зв`язку з ненабранням відповідної кількості голосів депутатів присутніх на засіданні.

Вказував, що 15 жовтня 2019 року він звернувся до Ленковецької сільської ради із заявою про надання йому в оренду вищезазначеної земельної ділянки, проте листом від 24.10.2019 йому було повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:040:0001 не є вільною, та перебуває в оренді.

Посилається на те, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2019 йому стало відомо про реєстрацію за ФГ «ВІРА» права оренди на вищезазначену земельну ділянку, яке було здійснено 31.10.2019 на підставі додаткової угоди від 25.09.2019 до договору оренди землі № 1 від 07.02.2009.

Позивач вважає, що додаткова угода до договору оренди землі, яка укладена 25.09.2019 між відповідачами, підлягає визнанню недійсною, оскільки укладена між сторонами в порушення вимог ст.ст.203, 215 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

А тому, позивач, звертаючись з позовом до суду, просив визнати недійсною додаткову угоду, укладену 25 вересня 2019 року, до договору оренди землі № 1 від 07 лютого 2009 року, та скасувати запис про реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 40,6376 га, кадастровий номер :04:040:0001.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року в позові відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФГ «ВІРА» 13000 грн судових витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що в матеріалах справи наявні докази, які досліджувались судом і які підтверджують, що додаткова угода до договору оренди землі укладена неправомірно та з порушенням вимог діючого законодавства.

Заявник вказує, що укладенням додаткової угоди та реєстрацією речового права на земельну ділянку порушується право ОСОБА_1 на належний розгляд його заяви щодо оренди спірної земельної ділянки на пленарному засіданні сесії сільської ради та на подальше право користування нею, що не було враховано судом при ухваленні рішення. Крім того, посилається на порушення судом норм процесуального права при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт, виконаних адвокатом для ФГ «ВІРА», розрахунок судових витрат є завищеним, а їх розмір в сумі 13000 грн необґрунтований і такий, що не відповідає дійсності.

Ленковецька сільська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Клопотання ФГ «Мрія» та його представника Янцеловського М.Ф. про відкладення розгляду справи апеляційним судом залишено без задоволення, оскільки, на думку апеляційного суду, відповідач є юридичною особою і має можливість направити до суду іншого представника, наділивши його відповідними повноваженнями.

У зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області (ОТГ) є власником земельної ділянки площею 40,6376 га, кадастровий номер :04:040:0001, що розташована на території Ленковецької сільської ради (ОТГ) Шепетівського району Хмельницької області з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11).

07 лютого 2009 року між Шепетівською районною державною адміністрацією та ФГ «ВІРА» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого було передано останньому в оренду земельну ділянку, яка знаходиться на території Великорішнівської сільської ради Шепетівського району за межами населених пунктів, площею 40,6376 га, строком на 10 років. Договір зареєстровано у Шепетівському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 18 березня 2009 року (а.с. 35-36).

29 січня 2019 року директор ФГ «ВІРА» Свидинюк О.В. звернувся до Ленковецької сільської ради (ОТГ) Шепетівського району із заявою про продовження дії договору оренди земельної ділянки, площею 40,6376 га, кадастровий номер :04:040:0001 (а.с. 38).

Відповідно до протоколу 28 сесії сьомого скликання Ленковецької сільської ради Шепетівського району від 15.02.2019 проект рішення про продовження дії договору оренди земельної ділянки ФГ «ВІРА» було відхилено у зв`язку з ненабранням відповідної кількості голосів депутатів присутніх на пленарному засіданні (а.с. 39-53).

25 вересня 2019 року директор ФГ «ВІРА» звернулася до голови Ленковецької сільської ради з листом, у якому повідомила, що господарство продовжує користуватися вищезазначеною земельною ділянкою, договір оренди якої закінчився 18.03.2019, сплачує орендну плату, та просила укласти додаткову угоду до Договору оренди землі, проект якої долучила (а.с. 54).

25 вересня 2019 року між Ленковецькою сільською радою в особі голови Криворчука Ю.П. та ФГ «ВІРА» в особі його директора Свидинюк О.В. було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №1 від 07 лютого 2009 року, відносно земельної ділянки, площею 40,6376 га, кадастровий номер :04:040:0001, та 31.10.2019 зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису 34004771 (а.с. 55-56).

15.10.2019 позивач ОСОБА_1 звертався до Ленковецької сільської ради із заявою про надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 40,6376 га, кадастровий номер :04:040:0001 (а.с. 13).

Згідно з листом Ленковецької сільської ради № 1362 від 24.10.2019, сільською радою було повідомлено заявника про те, що земельна ділянка кадастровий номер :04:040:0001 не є вільною, перебуває в оренді (а.с. 13 на звороті).

Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_1 зазначав, що порушено його права як особи, яка мала намір отримати вказану земельну ділянку в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом наведених норм слід дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами порушення його прав чи інтересів як заінтересованої особи на час укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, і що він повноважний пред`являти позовні вимоги про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 1 від 25.09.2019 недійсною та скасування запису про реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права при вирішенні питання розподілу витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Янцеловським М.Ф. були надані відповідачу ФГ «Віра» консультації та роз`яснення чинного законодавства, вивчались адвокатом докази надані позивачем та законодавство, здійснювалось представництво відповідача у суді першої інстанції. Витрати відповідача на правничу допомогу підтверджуються витягом з договору про надання правничої допомоги (а.с. 22-23), попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат (а.с. 77), який надсилався на адресу позивача 20.01.2020 (а.с. 79), розрахунком витрат на правничу допомогу адвокатом Янцеловським М.Ф. відповідачу ФГ «Віра» від 10.02.2020, де сторони узгодили вартість 1 год. роботи адвоката (а.с. 125-126), квитанціями до прибуткових касових ордерів (а.с. 123-124).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач скористався правом на професійну правничу допомогу, поніс витрати на оплату цієї допомоги та має право на їх відшкодування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду в цій частині.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай