________ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД___
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи 665/1047/19

номер провадження:22-ц/819/11/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Л.В. Базіль

суддів: В.В. Бугрика,

Г.В. Семиженка,

секретар І.О..Давиденко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року ухваленого у складі судді Березнікова О.В. у справі №665/1047/19 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

10.06.2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позов обґрунтований тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 20.04.2006 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2500.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, а саме не надання банку своєчасно коштів для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, станом на 15.05.2019 рік утворилась заборгованість у розмірі 12230,35 грн, з яких: 1865,67 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2525,74 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5430,35 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1350,00 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; штрафи: 500.00 грн - штраф (фіксована частина), штраф - 558,59 грн ( процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.04.2006 року в розмірі 12230,35 грн та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Заочним рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за договором № б/н від 20.04.2006 року у розмірі 4382,41 грн та 688,30 грн судового збору. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги банку в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, зазначав, що суд першої інстанції неправильно застосував до правовідносин, які склалися в цій справі правову позицію ВС, виловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки вказана позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб. В даній справі відповідач не заперечував проти позовних вимог та укладення договору, не оспорював укладення чи не укладення кредитного договору, рахунок заборгованості не спростовував та не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов`язань.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, своєчасно повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи (повідомлення про вручення поштового відправлення, оголошення на сайті суду). Про причини неявки суд не повідомляли.

Враховуючи викладені обставини та положення ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважає, що неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення сум нарахованої пені за прострочене зобов`язання, несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що у підписаній відповідачем заяві від 20.04.2006 року відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, а надані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, та матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету від 20.04.2006 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із матеріалів справи вбачається, що 20.04.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у зазначеній заяві. Зазначені обставини ніким не оспорюються.

Оскільки відповідач не оспорював у встановленому законом порядку укладення чи не укладення кредитного договору, не висловлював заперечень щодо Умов та правил надання банківських послуг, які містяться у справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що між банком та ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді ліміту на платіжну картку в розмірі 2500,00 грн.

За умовами укладеного договору термін повернення кредиту у повному обсязі, не пізніше останнього дня строку дії договору.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що судом помилково застосовано до правовідносин, що склалися у цій справі правовий висновок, висловлений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки у справі, що переглядається відповідач не заперечував факту обізнаності його з істотними умовами договору.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку при порушені клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України вважає за необхідне дослідити як додаткові докази, довідку про кредитні картки та виписку по особовому рахунку відповідача, долучених до апеляційної скарги, оскільки вони є визначальними при встановлені фактичних обставин справи щодо строку повернення кредиту.

Так, із довідки ПриватБанк вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н були надані кредитні картки, остання № НОМЕР_1 зі строком дії 03/18 (а.с.65).

З наданої банком виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач після отримання зазначеної картки неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, поповнював номер мобільного телефону, так частково й погашав заборгованість по кредиту (а.с.66-69).

З наведеного вбачається, що строком повернення кредиту в цій справі є березень 2018 рік.

Водночас з наданого розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку вбачається, що пеня за прострочене зобов`язання та пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, штрафи нараховані позивачем станом на 15.05.2019 року, тоді як строк кредитування закінчився в березні 2018 року, і на вказану дату таких нарахувань розрахунок заборгованості не містить.

В матеріалах справи відсутні докази погодження між сторонами умов нарахування неустойки після закінчення строку кредитування.

Таким чином, вимоги банку про стягнення неустойки за умовами кредитного договору після березня 2018 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на умовах кредитного договору та вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки, що не були враховані судом під час вирішення спору, узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки за умовами договору поза межами строку кредитування слід відмовити з зазначених вище підстав.

У зв`язку з тим, що суд неповно дослідив обставини справи відмовляючи в задоволенні позову про стягнення неустойки за умовами кредитного договору, то у відповідності до вимог ст.376 ЦПК України є підстави для скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог з підстав вище зазначених.

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 пені за прострочене зобов`язання, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, штрафів відмовити з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко

Повне судове рішення складено 27.01.2020 року

Головуючий Л.В. Базіль