490/6568/18
У Х В А Л А

23 липня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі : головуючого судді Чулуп О.С.,

за участю секретаря судового засідання Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду міста Миколаєва заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення яким стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку грошові кошти у сумі 1 066 478,38 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.06.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 881 909 грн. 80 коп. Позивач вказує, що судом при дослідженні матеріалів справи враховані були позовні вимоги, представником позивача була названа сума боргу в розмірі 38951 доларів США, але так як представником позивача констатувалася сума до стягнення в гривні без врахування останньої розписки, тому і судом вказана розписка не врахована як остаточна сума стягнення боргу. Позивач зазначає, що сума до стягнення становить 38 951 доларів США, що еквівалентно 10666478,38 грн., а тому з цього приводу просить ухвалити додаткове рішення.

Учасники процесу, повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, в звязку з чим відповідно до вимог ч.4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 08.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернуласт до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просила стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку грошові кошти в розмірі 881909,80 грн. та судові витрати в розмірі 8 810 грн.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2020 року згідно якого позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 881909 грн. 80 коп. та судові витрати в розмірі 8810,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було подано уточненої позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.270 ЦПК України, за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд може ухвалити додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення. Вказані рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи, що позивачем не було заявлено позовних вимог про стягнення коштів з відповідачів в розмірі 1066478,38 грн. та судом було вирішено справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, а тому в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення у справі № 490/6568/18.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя