233 № 233/3428/20
УХВАЛА

03.08.2020 Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. , розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаною заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від її заробітку щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Судом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2019 року у справі 204/1436/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Чечелівський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та припинення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що набрало законної сили 03 грудня 2012 року, серед іншого, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке проводиться на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 року було відмовлено.

Вказаним рішенням також було встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року в цивільній справі за № 204/5664/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1/5 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання місяця проживання дитини та стягнення аліментів залишено без задоволення, рішення суду набрало законної сили 15 лютого 2016 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2016 року № 204/1575/16-ц відібрано дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ОСОБА_1 та передано дитину матері ОСОБА_4 , рішення суду набрало законної сили 16.06.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 183 СК України, положення якої кореспондуються із п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про необхідність відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Посилання заявника на те, що дитина має зареєстроване місце проживання разом з батьком ОСОБА_1 не спростовує висновків суду, оскільки місце проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_5 було визначено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 260, 261, 353, п.п. 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя