Справа № 297/2216/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів:Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Чучка Н.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 16 жовтня 2019 року, головуючий суддя Ільтьо І.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Берегівського районного суду від 16 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на майно та (або) грошові кошти, що належать ОСОБА_1 в межах заявленої суми - до вирішення зазначеної справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу про забезпечення позову скасувати, а справу направити до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Мензак Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про вручення їм поштового відправлення і неявка сторін не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно та (або) грошові кошти, що належать ОСОБА_1 в межах заявленої суми - до вирішення зазначеної справи по суті.

Заява обґрунтована тим, що враховуючи значну суму коштів, які він просить стягнути, існує висока ймовірність того, що відповідач ОСОБА_1 довідавшись про пред`явлення вищевказаного позову, намагатиметься переоформити майно, яке йому належить на праві приватної власності та зняти кошти з рахунків з метою ускладнення та уникнення виконання рішення суду.

Так, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, тощо.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути грошові кошти - суму позики в розмірі 12 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 289 200 грн. та штрафні санкції в розмірі 8 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 192 800 грн. Позов мотивований тим, що 01 березня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 позику в сумі 12000 доларів США, яку зобов`язувався повернути не пізніше наступного дня після відчуження (продажу, дарування тощо) чи закладення під заставу (іпотеку) житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та за порушення умов договору доплатити до 8000 доларів США. 18.09.2019 року ОСОБА_1 вказаний будинок продав, однак жодних коштів позивачу не надав.

Судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, та вірно вжив заходів забезпечення позову.

Що стосується доводів апелянта, що суд першої інстанції порушив правила підсудності, то такі не знайшли свого підтвердження. Оскільки, даний позов виник із умов договору позики, укладеного між позивачем та відповідачем 01 березня 2016 року. Пунктом 2.5 вказаного договору передбачено, що повернення позики має бути здійснено в місті Берегове Закарпатської області. (а.с.6).

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу судді місцевого суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Берегівського районного суду від 16 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 27 січня 2020 року.

Головуючий

Судді