03 серпня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
судді Борєйко О.М.
за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
03 березня 2020 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 19 833 гривні 72 копійки шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні.
В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, інформація про страхування вказаного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ відсутня.
Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку становить 805 гривень, які позивачем сплачено особам, які надавали послуги по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди.
Відповідач вказаних збитків МТСБУ не сплатив, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.
Представник позивача МТСБУ - Мартинів О. І. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі Судової влади України.
Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, згідно з копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 30 жовтня 2017 року, в м. Черкаси, на перехресті бульвару Шевченка та вулиці Пролетарської, рухаючись по вулиці Пролетарській, водій автомобіля «ВАЗ 2101», виїжджаючи з другорядної дороги не надав перевагу автомобілю, що рухався по бульвару Шевченка, в результаті чого сталась ДТП. (а.с. 7).
Відповідно до копії постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 лютого 2018 року, яка набрала законної сили 13 лютого 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_2 30 жовтня 2017 року о 16 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_5 ) в м. Черкаси на перехресті вул. Пролетарської та бульвару Шевченка не впевнився в безпечності, не надав переваги в русі автомобілю «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з ним. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.(а.с. 9).
Згідно копії електронного повідомлення 000001 від 09 січня 2018 року ОСОБА_2 направлено повідомлення Автоекспертизи наступного змісту: «прибути 10.01.2018 року Черкаси. Чехова, 33 автостоянка на огляд ВАЗ НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП», яке відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано особисто відповідачем 09 січня 2018 року. (а.с. 21).
Доказів направлення вказаної претензії відповідачу та отримання її відповідачем матеріали справи не містять та позивачем не надані.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті).
Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з пунктом 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.»
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.»
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 лютого 2018 року, яка набрала законної сили 13 лютого 2018 року, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення №712/773/18, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
Відповідно до вказаної постанови, судом встановлено, що ОСОБА_2 30 жовтня 2017 року о 16 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_5 ), в м. Черкаси на перехресті вул. Пролетарської та бульвару Шевченка не впевнився в безпечності, не надав переваги в русі автомобілю «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з ним. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Крім того, розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 805 гривень, які МТСБУ, відповідно до копії платіжного доручення № 905110 від 22.05.2018 року, було сплачено особам, що надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди.
Доказів відшкодування відповідачем завданої позивачу шкоди матеріали цивільної справи не містять.
На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до квитанції №979588 від 14 лютого 2020 року позивачем - МТСБУ при поданні позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, сплачено судовий збір в сумі 2102 гривні.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 2102 гривні.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 1187, 1191 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса: 02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд.8, ідентифікаційний код 21647131.

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Борєйко