"31" липня 2020 р.
Справа № 642/2003/20
2/642/879/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі:
головуючого судді - Ольховського Є.Б.
при секретарі - Василєвській Є.І.
розглянувши в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», 3-я особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області про звільнення майна з під арешту ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в якому зазначив що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно до реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру ОСОБА_1 накладено арешт постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.04.10 року (номер обтяження 9800311). Вказана постанова вносилась у виконавчому провадженні за виконавчим листом 2-2926/09 виданого Жовтневим р/с м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором. 15.07.2010 року державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна однак арешт на спірну квартиру знято не було.
Оскільки повторно виконавчий документ до виконавця не надходив позивач просить суд скасувати арешт зі спірної квартири зареєстровані під номерами 9800311, 5846329 та 11828412 виключивши відповідні записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Також прохає стягнути на його користь судовий збір.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 17.04.20 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
30.06.20 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Відповідач зазначив що вони є неналежними відповідачами в справі оскільки арешт накладений 28.04.2010 року на підставі виконавчого листа повинен був бути знятим самим виконавцем разом з поверненням виконавчого листа стягувачу. Цей виконавчий лист повторно до виконання банком не пред`являвся оскільки 10.06.2013 року забов*язання за вказаними кредитним договором були частково припинені частково погашенням боргу, частково його прощенням. Таким чином відсутні підстави для стягнення з банку судових витрат. Також зазначили що згідно до реєстрів на спірну квартиру встановлені обтяження не тільки за номером 9800311 а й ще за номерами 5846329 та 11828412 до яких банк жодного відношення не має і відповідачем виступати не може.
Представник 3-ї особи правом на відзив не скористався.
Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 30.06.20 року підготовче провадження закрите та справу призначено до розгляду по суті.
В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали посилаючись на підстави в ньому вказані. Пояснили що не наполягають на стягнені судового збору на їх користь фактично відмовившись від позову в цій частині. Прохали залишити судові витрати за позивачем.
Представник відповідача в судовому засіданні, з урахуванням позиції позивача щодо відмови від вимог про стягнення судового збору проти задоволення позову в частині зняття арешту за номером обтяження 9800311 не заперечував.
Представник 3-ї особи до судового засідання не з`явився. Про час розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив що позов підлягає задоволенню частково за наступним:
відповідно до договору дарування від 18.07.2006 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Згідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану квартиру зареєстровано обтяження за номером 9800311 згідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.04.2010 року , за номером 5846329 на підставі повідомлення про накладання заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.10.2007 року та за номером 11828412 на підставі ухвали про забезпечення позову від 07.09.2007 року Ленінського р/с м. Харкова.
Листом від 14.02.2020 року Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області позивача проінформовано що виконавче провадження № 19059029, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2926/09 від 19.03.2010 року виданого Жовтневим р/с м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 433921.36 грн. було відкрито 28.04.2010 році та 15.07.10 році виконавчий лист повернуто стягувачу. Інформація щодо вирішення питання про арешт (зняття арешту) надана бути не може у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження за спливом терміну зберігання.
Згідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» що діяв на час повернення виконавчого листу стягувачу, арешт накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 1 першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У відповідності з частиною 1 статті 59 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
За правилами, встановленими статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з частинами 2 5 статті 60 Закону №606-ХІV у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов*язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Арешт на майно позивача триває значний час, але протягом цього часу не було вчинено жодних виконавчих дій щодо майна, що вказує на формальність арешту, а не наявність мети, з якою він повинен накладатися відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: для забезпечення реального виконання рішення.
Підстави зняття арешту державним виконавцем визначено ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», яка не містить прямої вказівки державному виконавцю зняти арешт з майна в разі повернення виконавчого документа.
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Судом встановлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може розпорядитися належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Оскільки ОСОБА_1 є власником спірної квартири, а стягувач не виявив бажання повторно пред`явити виконавчий документ для виконання позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню, оскільки зазначене базується на положеннях ст. 41 Конституції України.
Позовні вимоги щодо зняття арешту згідно до обтяжень за номерами 5846329 та 11828412 судом залишаються без задоволення оскільки вони заявлені до неналежного відповідача. Належними відповідачами повинні бути притягнуті ті на вимогу кого було накладено арешт. Зазначене кореспондується з правовою позицією визначеною в постанові Верховного Суду № 338/1118/16 від 16.05.2018 року.
Судові витрати суд залишає за позивачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 50, 57, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву задовольнити частково.
Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 06.05.2010 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 1905029 від 28.04.2010 року прийнятої Ленінською ВДВС ХМУЮ за номером обтяження 9800311.
Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 9800311 про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 .
В іншій частині позов залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.
Повний текст виготовлено 31.07.20р.
Суддя Є.Б. Ольховський
31.07.20р. Юдін С.О.
АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3
Харків -098
АТ «Укрсиббанк»
вул. Андріївська 2/12
Київ 070
МВДВС м. Харків ГТУЮ у Х/обл.
вул. Москалівська 58
Харків -004
Ленінський р/с м. Харкова надсилає копію рішення від 29.07.20р. для відома.
Додаток: за текстом
Суддя Є.Б. Ольховський