Справа № 266/1594/18
Провадження № 6/263/59/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Федоренко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) звернувся до суду з даним поданням. В обґрунтування вимог заявник зазначає, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) знаходиться виконавче провадження № 60557799 з виконання виконавчого листа від 19.02.2019 року, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 77760,68 грн за договором позики.

11.11.2019 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно відповіді з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії- ОСОБА_1 пенсію не отримує та ніде не працює. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_1 за боржником майна не зареєстровано. Згідно запиту про зареєстровані транспортна засоби за боржником- в МВС дані відсутні.За повідомленням Державної міграційної служби Сташевський В.А. має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

На підставі викладеного просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з таких підстав.

Згідно з п. 4 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України передбачає, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов`язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) знаходиться виконавче провадження № 60557799 з виконання виконавчого листа від 19.02.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 77760,68 грн за договором позики.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

11.11.2019 року відкрито виконавче провадження № 60557799 з виконання виконавчого листа № 266/1594/18 від 19.02.2019 року.

22.01.2020 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 .

Вивченням матеріалів справи, судом встановлено, що головним державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того факту, що боржник ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим документом.

Державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження та наявність боргу, вручення йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні відомості щодо отримання викликів до державного виконавця та вжиття примусових виконавчих дій з боку державного виконавця таких, як перевірка боржника за місцем проживання, виявлення майна за місцем проживання, привід боржника та інші виконавчі дії, передбачені вимогами ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», що дає підстави вважати, що боржник необізнаний про здійснення примусового виконання у виконавчому провадженні та покладення на нього зобов`язання за виконанням рішення суду про стягнення заборгованості у розмірі 77760,68 грн.

Матеріали подання не містять зазначення на докази умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, відсутні посилання на його пояснення з цього питання, попередження про можливість встановлення заборони виїзду, немає доказів того, що вручено виклик до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків).

Факт наявності заборгованості не є безумовною підставою для застосування такого обмеження прав.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що подання Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа передчасне, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.І.Федоренко