ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/2544/14-ц Категорія: Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2015 року, ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступник ОСОБА_3 , про виселення з приватного житлового будинку, -

в с т а н о в и в :

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у травні 2010 року вона дозволила ОСОБА_2 тимчасово проживати в її будинку по АДРЕСА_1 , який їй належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20 серпня 2008 року, і для придбання якого вона уклала іпотечний договір №122-08/001 від 26 серпня 2008 року. Вказує, що ОСОБА_2 не брав участі у веденні домашнього господарства, комунальні послуги не сплачував, будь-яких грошових чи матеріальних витрат не проводив, в будинку не зареєстрований.

В зв`язку з тим, що на даний час позивач ще виплачує кредит, вона має намір здавати будинок в оренду, а тому просила відповідача покинути будинок, на що отримала відмову.

На підставі викладеного просила виселити відповідача з будинку без надання йому іншого житлового приміщення.

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, розподіл майна, визнання права на житло, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він знайомий з ОСОБА_1 з 2003 року. Тривалий час вони підтримували дружні стосунки, а в подальшому близькі стосунки. За взаємним бажанням з березня 2008 року стали разом проживати однією сім`єю в квартирі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 . Сторони вели спільне господарство, робили спільні придбання предметів побуту, приймали рішення щодо придбання власного житла, їздили разом відпочивати.

Сторони не вважали за необхідне реєструвати шлюб але для закріплення та зміцнення сімейних відносин провели обряд вінчання, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1 у Храмі Святої Трійці у с. Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської області.

20 серпня 2008 року, за спільним рішенням, оскільки сторони мали постійне місце роботи в м.Золотоноша, в інтересах їхньої сім`ї були укладені договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,13 га та житлового будинку з надвірними спорудами, що заходиться в АДРЕСА_1 , сплативши за земельну ділянку 8554 гривни, та за будинок 235764 гривни.

В зв`язку з тим, що будинок не був придатним для проживання, ОСОБА_2 домовився з будівельниками та іншими спеціалістами, які виконали необхідні будівельні та ремонтні роботи, а саме був перекритий дах ондуліном, встановлений газовий котел, радіатори та інше обладнання для газового опалення, перепланований будинок (збільшена кухня, спальня та інші приміщення), відновлена електрифікація та освітлення будинку, повністю замінені вікна та двері, облицьований зовнішній фасад будинку, зроблений водопровід, каналізація та вигрібна яма, піч, погріб, в`їзд в гараж, побудована сауна та басейн та інші роботи.

По закінченню ремонтних робіт сторони переїхали жити у вказаний будинок.

Під час перебування у цивільному шлюбі сторони також придбали інші об`єкти нерухомого майна: на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 2008 року придбано нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 11 березня 2010 року нежитлове приміщення в АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення в АДРЕСА_4 (магазин «Цукерня»).

В травні 2013 року був придбаний автомобіль Volkswagen Caddy д/н НОМЕР_1 , легковий, синього кольору, вартістю 300000 гривень.

Всі договори купівлі-продажу були оформлені на ім`я ОСОБА_1 , хоча все майно придбано за спільні кошти, так як були досить міцні, тривалі та довірливі стосунки між сторонами.

Також під час спільного проживання були придбані меблі, побутова техніка, телевізори, предмети необхідні для проживання, що може свідчити про установлені відносини як подружжя та бажання облаштувати спільний побут.

Тому вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності і кожна сторона має право на Ѕ його частку. Також позивач має право на проживання в придбаному будинку.

На підставі викладеного просив суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 з березня 2008 року по червень 2014 року, визнати об`єктом права спільної сумісної власності набуте майно, жилий будинок з надвірними спорудами в с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області вулиця Талалихіна б/н по договору купівлі-продажу від 20 серпня 2008 року; земельну ділянку в с. Нова Дмитрівка, вулиця не вказана Золотоніського р-ну, Черкаської області площею 0,13 га. по договору купівлі-продажу від 20 серпня 2008 року; нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення в АДРЕСА_4 (магазин «Фаворит»); нежитлове приміщення в АДРЕСА_4 (магазин «Цукерня»); автомобіль Volkswagen Caddy номерний знак НОМЕР_1 .

Визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: 1/2 частку жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , що по договору купівлі-продажу від 20 серпня 2008 року належить ОСОБА_1 та 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою Черкаська область, Золотоніський район, с. Нова Дмитрівка, вулиця не вказана, на території Новодмитрівської сільської ради площею 0,13 га. (0,065 га.), що по договору купівлі-продажу від 20 серпня 2008 року належить ОСОБА_1 .

Визнати право власності на 1/2 частку кожного з нежитлових приміщень, розташованих за адресами: АДРЕСА_5 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), в АДРЕСА_4 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 »).

Визнати право власності на 1/2 частку автомобіля Volkswagen Caddy номерний знак НОМЕР_1 , легковий синього кольору.

Визнати право на житло в будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , що по договору купівлі-продажу від 20 серпня 2008 року належить ОСОБА_1

17 липня 2014 року ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій крім зазначених вимог просив визнати об`єктом права спільної сумісної власності та визнати за ним право власності на Ѕ частку будинку, розташованого в АДРЕСА_6 обґрунтувавши заяву тим, що сторонами був придбаний вказаний будинок за договором купівлі-продажу від 14 березня 2008 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, розподіл майна, визнання права на житло задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з травня 2008 року по січень 2014 року.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності на: житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .; земельну ділянку в с. Нова Дмитрівка, вулиця не вказана на території Новодмитрівської сільської ради, Золотоніського р-ну, Черкаської області загальною площею 0,13 га, згідно з договором купівлі-продажу від 20 серпня 2008 року; нежитлове приміщення розташоване АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення в АДРЕСА_4 в; нежитлове приміщення розташоване в АДРЕСА_4 е; автомобіль Volkswagen Caddy номерний знак НОМЕР_2 року випуску, легковий, синього кольору.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме на: 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , на 1/2 частини земельної ділянки в с. Нова Дмитрівка, вул. не вказана на території Новодмитрівської сільської ради, Золотоніського р-ну, Черкаської області загальною площею 0,13 га., згідно з договором купівлі-продажу від 20 серпня 2008 року; на 1/2 частину нежитлового приміщення розташованого в АДРЕСА_3 ; на 1/2 частину нежитлового приміщення в АДРЕСА_4 ; на 1/2 частину нежитлового приміщення розташованого в АДРЕСА_4 ; на 1/2 частину автомобіля «Volkswagen Caddy» номерний знак НОМЕР_2 року випуску, легковий, синього кольору.

Визнано за ОСОБА_2 право на житло в будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи просила скасувати рішення суду першої інстанції та виселити ОСОБА_2 з приватного будинку у АДРЕСА_1 .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 червня 2020 року залучено у справі в якості сторони ОСОБА_3 як правонаступника після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 липня 2020 року прийнято відмову від позову ОСОБА_3 , правонаступника ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, розподіл майна, визнання права на житло.

Визнано нечинним рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2015 року в частині зустрічного позову ОСОБА_2 , правонаступник ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, розподіл майна, визнання права на житло та провадження в цій частині закрито.

Провадження за первісним позовом підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом з тим, частиною 3 статті 377 ЦПК України встановлено, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

До змісту права власності входять такі обов`язкові три елементи як право володіння, користування та розпорядження.(ч.1 ст.317 ЦК України)

Право на проживання в житлі є нічим іншим як користуванням, тому якщо основою такого права є право власності, то такі обставини передбачають правонаступництво, оскільки право власності переходить у спадок.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову про виселення ОСОБА_2 із будинку, суд першої інстанції, виходив з того, що будинок є спільною сумісною власністю позивача та відповідача ОСОБА_2 про що ним поданий зустрічний позов який підлягає в цій частині задоволенню.

Однак в апеляційній інстанції, правонаступник ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовився від зустрічного позову, тобто від оспорювання факту, що будинок з якого позивач просить виселити відповідача належить на праві власності ОСОБА_1 .

Такий стан змінює обставини справи, оскільки в цьому випадку право на проживання відповідача не основується на праві власності, а відтак не передбачає правонаступництва у разі смерті особи яку позивач просила виселити.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, в частині відмови в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст..ст.255,377 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 30 липня 2020 року.

Судді