ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2262/20 Справа № 212/8887/19 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/8887/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційні скарги позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв Ігор Григорович, та відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року, яке ухвалене суддею Пустовітом О.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв І.Г., звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві.

Позов мотивовано тим, що чоловік позивачки ОСОБА_2 загинув 18.05.2015 року під час виконання трудових обов`язків прохідника 4 розряду в вентиляційному штреку в осях 132-136 горизонту 1265 м. дільниці № 19 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». По факту нещасного випадку був складений акт № 26-61 форми Н-1 від 06 серпня 2015 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, відповідно до висновків якого причинами нещасного випадку, внаслідок якого загинув ОСОБА_2 , та який стався 18 травня 2015 року о 10 годині 10 хвилин, зазначено: незадовільні фізичні дані або стан здоров`я.

Звістка про смерть чоловіка призвела до того, що позивачка зазнала сильного нервового потрясіння, вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її до теперішнього часу. Смерть чоловіка змусила її корінним чином змінити своє життя, вона до теперішнього часу відчуває почуття туги та самотності. Отже, після загибелі чоловіка нормальні життєві стосунки позивачки були знищені, посилаючись на те, що втратою рідної їй людини, з якою вона мала намір прожити до глибокої старості, радіти життю, завдано значної моральної шкоди.

Моральну шкоду внаслідок смерті чоловіка позивачка оцінює у 834 000,00 гривень, яку просить стягнути з відповідача на свою користь без утримання податків та зборів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 200 000, 00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2000 гривень.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв І.Г., ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивачки, просить збільшити його розмір до 834 000,00 гривень, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивачки та принципу розумності, виваженості і справедливості. Втрата чоловіка є втратою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивачки будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть чоловіка призвела до того, що вона зазнала сильного нервового потрясіння, вона втратила близьку для неї людину, за життя в неї з чоловіком були тісні сімейні відносини, вони відчували взаємні почуття любові та поваги один до одного, їх відносини будувались на принципах постійної взаємної підтримки та допомоги у життєвих ситуаціях. Зазначає, що особливої уваги заслуговують обставини загибелі чоловіка позивачки, які свідчать про ступінь вини відповідача, оскільки фактичні схеми провітрювання штреку вентиляційного 132-136 осі гор. 1220 м. та рудозвалювального підняттєвого 133 осі гор. 1220/1205 не ефективні і не відповідають діючий на підприємстві технічній документації, що встановлено експертною комісією під час обстеження вентиляційного штреку, де загинув чоловік позивачки. Також наголошує на тому, що шкідливі та небезпечні фактори виробничого середовища, де працював чоловік позивачки, такі як підвищена вологість, температура повітря та наявність у ньому пилових часточок, могли спровокувати різке загострення хвороби легень з приступом ядухи, що призвели до гіпоксії життєво важливих органів та зупинки серцево-судинної діяльності, що можливо розцінювати як раптову серцеву-легеневу смерть.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачці в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, на необґрунтованість рішення та на його незаконність. Вважає, що оскільки основна причина настання нещасного випадку є незадовільні фізичні дані або стан здоров`я ОСОБА_2 та відсутність осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці свідчать про відсутність вини підприємства у настанні нещасного випадку. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів щодо спричинення моральної шкоди позивачці. На думку представника відповідача, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача адвоката Коломоєць О.Г., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги позивачки, просила залишити її без задоволення та підтримала доводи апеляційної скарги відповідача, просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому 25 жовтня 2014 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.33).

18 травня 2015 року о 10 годині 10 хвилин в вентиляційному штреку в осях 132-136 горизонту 1265 м. дільниці № 19 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», під час виконання обов`язків прохідника 4 розряду, внаслідок незадовільних фізичних даних або стану здоров`я, загинув ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 19 травня 2015 року, актовий запис № 621, ОСОБА_2 помер у віці 27 років (а.с.5).

По факту нещасного випадку було складено Акт № 26-61 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 06 серпня 2015 року, відповідно до висновку якого нещасний випадок стався 18 травня 2015 року о 10 годині 10 хвилин, смерть наступила внаслідок незадовільних фізичних даних або стану здоров`я. В пункті 10 вищевказаного акту зазначено, що особи, які допустили порушення законодавства про охорону праці, що призвели до смерті ОСОБА_2 - відсутні (а.а.8-17)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивачки моральну шкоду у зв`язку із смертю чоловіка.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування ПАТ «Кривбасзалізрудком», моральної шкоди ОСОБА_1 , у зв`язку зі смертю чоловіка позивачки, який загинув в результаті нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З аналізу змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вказані підстави відповідальності ПАТ «Кривбасзалізрудком», за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 , судом першої інстанції встановлені в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: Актом проведення розслідування нещасного випадку від 12 серпня 2015 року, у якому зазначено, що шкідливі та небезпечні фактори виробничого середовища, такі як підвищена вологість, температура повітря та наявність у ньому пилових часточок, могли спровокувати різке загострення хвороби легень з приступом задухи, що призвело до гіпоксії життєво важливих органів та зупинки серцево-судинної діяльності, що можливо розцінювати як раптову серцево-легеневу смерть. (а.с. 18-29).

В зв`язку з вищевикладеним колегія судів не бере до уваги доводи представника відповідача в апеляційній скарзі про відсутність вини підприємства у настанні нещасного випадку.

Посилання відповідача на те, що позивачкою не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення їй моральної шкоди у зв`язку з втратою чоловіка, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивачка після смерті чоловіка зазнала глибоких моральних переживань, переносила та переносить моральні страждання, усвідомлюючи, що в неї немає чоловіка, що вона залишилась без його моральної та матеріальної підтримки, що позбавляє її нормальних життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, позивачці завдано глибоких моральних страждань з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для неї внаслідок смерті чоловіка.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивачки з рідною людиною.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачці.

В зв`язку з вищевикладеним, не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачкою не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивачки, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивачки, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини - сина та залишилась без його піклування, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивачки, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв`язку зі смертю чоловіка, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, вважає що визначений розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги представників, як позивачки так і відповідача, про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Доводи представників, як позивачки так і відповідача в апеляційних скаргах зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв Ігор Григорович, та Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»- залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 24 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: