Справа № 946/3114/20
Провадження № 2/946/2221/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив:

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 3,39 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464658 від 08.12.2003 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що відповідачем ОСОБА_2 було пропущено строк для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 3,39 га передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464658 від 08.12.2003 року, виданого на підстав розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 21 січня 2003 року за № 29/А, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-681.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,39 га передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464658 від 08.12.2003 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 12 лютого 2001 року, посвідченого виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого в реєстрі за №38, ОСОБА_3 належну йому на праві особистої власності всю частку житлового будинку з надвірними спорудами та земельною ділянкою, розташовані в АДРЕСА_1 ; належну йому на праві особистої власності на підставі сертифікату серія ОД №0065255, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 29.01.1997 року право на земельну частку (пай) з земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району Одеської області ділянку в розмірі 3,84 в умовних кадастрових гектарах, майновий пай у розмірі пайового фонду майна КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району; а також грошові збереження, які зберігаються у відділенні Ощадбанку м. Ізмаїл на рахунках: 0104, 607, НОМЕР_2 ; НОМЕР_2 ; сертифікат іменних акцій /простих/ ОАО «Одеський завод поршневих кілець» за № НОМЕР_3 , виданий ОАО «Одеський завод поршневих кілець» 06.12.2000 року заповів ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

До осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_3 відносить його дружина ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатною. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою наданою Каланчацькою сільською радою від 21.01.2020 року за №29, згідно якої на час своєї смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а спільно з ним був зареєстрований та проживав син ОСОБА_1 .

Факт того, що ОСОБА_3 померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується співпадінням зазначення їх родових прізвищ, які відображені в наданих суду документах та довідкою наданою Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 21.01.2020 року за №29.

Таким чином, ОСОБА_1 вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємцем за законом незалежно від черги.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття належної їй обов`язкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 21.02.2006 року, РНОКПП - НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 30.03.1998 року, РНОКПП - НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 3,39 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464658 від 08.12.2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.08.2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус