Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1172/15-ц
Провадження № 6/674/2/20
УХВАЛА

про заміну сторони у виконавчому документі

22 січня 2020 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді Артемчук В.М., за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., номер справи 674/1172/15-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 про зміну сторони у справі, шляхом зміни стягувача його правонаступником,

В С Т А Н О В И В :

12 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал " (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) його правонаступником.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 10.03.2016 року Дунаєвецький районний суд Хмельницької області ухвалив рішення по справі № 674/1172/15-ц про стягнення з боржника (відповідача), яким є: ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500498302.

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500498302.

26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 - 1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500498302.

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500498302.

Посилаючись на правову позицію, яка сформована у постанові Верховного суду від 16.05.2018 у справі №10/56-08, заявник просить суд замінити вибулого стягувача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Альфа-Банк» на його правонаступника - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у справі № 674/1172/15-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500498302.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у поданій заяві про заміну стягувача просив про проведення судового засідання за відсутності представника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки не повідомила.

Представник стягувача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин розгляд справи проводився за відсутності учасників справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача на його правонаступника підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10.03.2016 року Дунаєвецький районний суд Хмельницької області ухвалив рішення по справі № 674/1172/15-ц про стягнення з боржника (відповідача), яким є: ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500498302.

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500498302.

26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 - 1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500498302.

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500498302.

Дані обставини підтверджуються копіями договору відступлення прав вимоги, договорами факторингу ( а.с.9-30).

Докази відкриття виконавчого провадження та примусового стягнення заборгованості державною виконавчою службою в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства. заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15 травня 2019 року у цивільній справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Положеннями ч. 1 ст. 18 ЦПК визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

З огляду на наведене, суд вважає, що посилання заявника на підстави, зазначені в заяві, цілком узгоджуються з положеннями закону та письмовими матеріалами справи, а тому у відповідності до приписів ст.442 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача його правонаступником.

На підставі викладеного, Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст. 247, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 про зміну сторони у справі, шляхом зміни стягувача його правонаступником- задовольнити.

Замінити вибулого стягувача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Альфа-Банк» на його правонаступника - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053), у справі № 674/1172/15-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «Альфа-Банк» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500498302.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя В.М. Артемчук