Справа № 495/4094/20
Номер провадження 2-з/495/87/2020
УХВАЛА

про забезпечення позову

05 серпня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 04.08.2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року провадження по справі відкрито та визначено спрощений порядок її розгляду.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , на земельну ділянку АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01 НОМЕР_3 004:0132 та на автомобіль марки HONDA CIVIC, 2006 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_4 , тип легковий седан, державний номер НОМЕР_5 з забороною відповідачці експлуатувати та використовувати вказаний автомобіль.

Ухвалою суду від 17 липня 2020 року у задоволенні заяви було відмовлено через відсутність обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Судом було встановлено, що саме лиш посилання відповідача на імовірні недобросовісні дії відповідачки, його нічим не доведені припущення, не можуть бути достатньою підставою для накладення арешту на спірне майно. Також позивачем не було доведено суду як саме та в яких цілях використовується спірне майно аби не порушити права інших осіб у разі забезпечення позову.

21 липня 2020 року позивач вдруге звернувся до суду з заявою про забезпечення позову (№ провадження 2-з/495/78/2020) шляхом накладення арешту на житловий будинок з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль марки HONDA CIVIC, 2006 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_4 .

Ухвалою суду від 24 липня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено та зазначено, що розміщення фотографій спірного майна на сайті продаж, з зазначенням контактної особи « ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )», не є достовірним доказом намагань відповідачки відчужити спірне майно з метою ухилення від його поділу у разі задоволення позову ОСОБА_1 . З наданих роздруківок взагалі неможливо було встановити, що ці оголошення розміщенні на веб-порталі саме відповідачкою.

04 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 втретє звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та вже просить суд накласти арешт на Ѕ частину спірного майна, а саме на:

- Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 95,0 кв.м., житловою площею 66,4 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,038 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0132.

- Ѕ частину земельної ділянки АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:0132, площа ділянки 0,038 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 133,6 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м.

- Ѕ частину автомобілю марки HONDA CIVIC, 2006 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_4 , тип легковий седан, державний номер НОМЕР_5 з забороною відповідачці експлуатувати та використовувати вказаний автомобіль.

При цьому заявник посилається на те, що з квітня 2006 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син ОСОБА_4 , що на думку позивача свідчить про дійсність його наголошень та обґрунтованість заявлених вимог.

15.06.2020 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Добровільним шляхом позивач з відповідачкою не можуть поділити спільно нажите майно яке, за ствердженнями позивача, було придбане ними за спільні кошти як під час зареєстрованого шлюбу так і до його реєстрації під час проживання однією сім`єю.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, прикладені документи, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки заявником заявлено вимогу про обтяження лише Ѕ частки спірного майна, що співмірно з позовними вимогами.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 06.07.2020 року саме відповідачка ОСОБА_2 є власницею житлового будинку і земельної ділянки під номером АДРЕСА_3 - АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 . Згідно з даними Територіального сервісного центру МВС № 5143, за відомостями Єдиного державного реєстру МВС транспортний засіб марки HONDA CIVIC, 2006 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_4 , тип легковий седан, державний номер НОМЕР_5 значиться зареєстрованим на ім`я ОСОБА_5 з 11.10.2011 року по теперішній час.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом враховується, що в провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Мишко В.В. перебуває справа № 495/1259/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Тобто між сторонами дійсно існує спір щодо спільно нажитого майна, саме тому накладення обтяження на Ѕ частку спірного майна, про право на яке заявляє позивач ОСОБА_1 , суд вважає співмірним позовним вимогам та таким, що не порушує права іншої сторони та третіх осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно пунктів 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або платі відповідачеві і знаходяться нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

З урахуванням наведеного роз`яснення, що міститься в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме шляхом накладення арешту у вигляді заборони на відчуження вказаного майна, з метою не порушення права на володіння та користування майном. Такий захід не зашкодить істотним чином правам та інтересам відповідачки, оскільки вона не обмежуються у володінні та/або у користуванні своїм майном, а обмежується виключно в праві розпорядження таким майном.

Натомість, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення у майбутньому у разі задоволення позову чи взагалі зробити його виконання неможливим.

При розгляді заяви про забезпечення позову слід враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо зустрічного забезпечення, то у позивача відсутні пропозиції з цього приводу. З огляду на те, що обраний захід забезпечення позову жодним чином не впливає на майновий стан відповідачки та не позбавляє її права володіння, користування вищевказаним майном, а лише направлений на тимчасове обмеження у розпорядженні майном з метою забезпечення виконання рішення суду та ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за можливе не застосовувати зустрічне забезпечення.

На думку суду, запропонований позивачем захід забезпечення позову щодо Ѕ частки спірного майна є доцільним в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що з метою забезпечення виконання можливого рішення суду та ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, слід накласти арешт у вигляді заборони відчуження вказаного вище майна із забороною вчиняти реєстраційні дії щодо нього.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість відчужити майно третім особам.

Одночасно суд звертає увагу відповідачів на те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом та може бути скасований у разі представлення суду доказів щодо необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 . Також, наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачці збитки. В даному випадку, враховуючи всі існуючі обставини суд не вважає необхідним застосовувати зустрічне забезпечення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 04.08.2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження майна, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), а саме на:

- Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 22554134), загальною площею 95,0 кв.м., житловою площею 66,4 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,038 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0132.

- Ѕ частину земельної ділянки АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:0132, площа ділянки 0,038 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03;

- Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 133,6 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103;

- Ѕ частину автомобілю марки HONDA CIVIC, 2006 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_4 , тип легковий седан, державний номер НОМЕР_5 з забороною відповідачці експлуатувати та використовувати вказаний автомобіль.

Роз`яснити відповідачам зміст частин 1-2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. Також положення статей 4, 5, 11, 12, 13, 15 - 18 ЦПК України.

Ухвала суду є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та набирає чинності з 05.08.2020 р.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: