23 січня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Гордійчук І.О.
секретар судових засідань Михайленко О.С.
за участі представника позивача адвоката Чехомського О.В.
та третьої особи ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-
До Рівненського міського суду звернулася ОСОБА_2 з позовом про визнання ОСОБА_3 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 . Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі, що складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.
Позовні вимоги мотивує тим, що є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 є колишнім чоловіком позивача, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований, однак не проживає по місцю реєстрації понад два роки, витрат по утриманню квартир не несе, не несе оплату за комунальні послуги, не приймає участі у спільному побуті. У зв`язку із чим, позивач не може реалізувати свої права, пов`язані з володінням та розпорядженням власністю.
В судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Від позивача до суду надійшла заява від 16.01.2020 р. про розгляд справи за його відсутності.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя, просив суд позов задоволити з підстав та мотивів, які в ньому наведені.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , як співвласник квартири АДРЕСА_1 , в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.
В судове засідання відповідач не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслані на адресу відповідача за місцем його встановленої реєстрації документи, повернулися до суду без вручення адресатові. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 15.09.2012 р. після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище - ОСОБА_5 (а.с.12)
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 05.10.2001 р., після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.10)
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого 12.02.2010 р. після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 присвоєно прізвище ОСОБА_9 . (а.с.11)
Право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 16.12.1998 р. (а.с.7)
10.10.2019 складено акт №182, який завірений представником ТзОВ «УК «Сонячне» про те, що в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_10 , зареєстрований, але не проживає понад два роки. (а.с.8)
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача в квартирі позивача створює йому перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній на даним місцем реєстрації понад два роки.
Співвласник квартири АДРЕСА_1 , не заперечує проти визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування майном (спірною квартирою) підлягає припиненню відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України.
У відповідності до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.
З приводу вимоги позивача про стягнення з відповідача на свою користь витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. суд зазначає наступне.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Представник позивача адвокат Чехомський О.В. на підтвердження вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, надану ОСОБА_2 надав суду, попередній орієнтовний розрахунок витрат на суму 3000 грн. Понесені позивачем зазначені витрати підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру №07/19 від 18.10.2019 р.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу від 22.01.2020 р. включено 1000 грн. - вартість підготовки документів та складання позовної заяви та 2000 грн. вартість представництва позивача у судових засіданнях.
Враховуючи складність справи, кількість проведених засідань по справі, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме -2000 грн.
Керуючись, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391, 405, ЦК України, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 .
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . іпн. НОМЕР_5 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_6 .
Повний текст судового рішення складено 23.01.2020 року.
Суддя І.О.Гордійчук