Дата документу 21.01.2020 Справа № 334/7204/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 334/7204/19 Головуючий у 1 інстанції Турбіна Т.Ф.
Провадження №22ц/807/516/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «Запорізьке регіональне управління» Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Філії «Запорізьке регіональне управління» АТ «КБ «ПриватБанк» про визнання дій незаконними.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року про відкриття провадження, та прийняти постанову про направлення справи до розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю - Печерського районного суду м. Києва, та стягнути з позивача судові витрати у розмірі 1921 грн. за подання цієї апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції безпідставно посилався на ч. 7 ст. 28 ЦПК України при відкритті провадження, оскільки позивачем не надано до суду жодних доказів, що спір виник з підстав діяльності філії ПриватБанка у м. Запоріжжі. Зазначають також, що предметом позову є визнання дій та зобов`язання вчинити певні дії саме Банку як юридичної особи. Крім цього, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2019 р. вбачається, що у розділі Реєстру «Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи: найменування та місцезнаходження відокремленого підрозділу, його ідентифікаційний код» АТ КБ «ПриватБанк» має лише один відокремлений підрозділ Кіпрську філію ПАТ КБ «ПриватБанк». Будь-які інші підрозділи юридичної особи до Єдиного державного реєстру не внесені та їх місцезнаходження не вказане.

08 січня 2020 року від ОСОБА_1 , в порядку ст. 360 ЦПК України надійшов відзив на вищезазначену апеляційну скаргу. Позивач оскаржувану ухвалу вважає такою, що постановлена з дотриманням вимог щодо підсудності, у зв`язку з чим просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. ОСОБА_1 зазначає, що у позовній заяві вона посилалась на неправомірне відкриття Банком рахунку дебіторської заборгованості за нібито завдані матеріальні збитки під час виконання трудових обов`язків на той час у Філії «Запорізьке регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк». Також, у відповідності до п. 1.10. Положення про філію «Запорізьке регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» затверджене Протоколом №49 від 08.12.2011 року, місце знаходження філії банку є: пл. Інженерна, 1, м. Запоріжжя, що відноситься до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому залишенню з наступних підстав.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом Філії «Запорізьке регіональне управління» АТ «КБ «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, визначаючи підсудність даного позову за правилами ч.7 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої, позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Відкриваючи провадження у даній справі суд, виходив з того, що дана справа підсудна цьому суду.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також, відповідно до п.7 ст.28 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за місцем їх знаходження.

Щодо підсудності цих позовів, то потрібно враховувати ст. 95 ЦК України і насамперед визначитись із поняттям «філія» та її правовим становищем.

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, який розташований за її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій (ч. 1 ст. 95 ЦК). Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Це положення і є установчим документом для філії, у ньому має зазначатися їх місцезнаходження.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦК України відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру, то їх місцезнаходження може бути підтверджено витягом із цього реєстру.

З роз`яснень зазначених в п.38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 1 березня 2013 року вбачається, що територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК України (у редакції Кодексу 2004 року) також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК України). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»).

Так, в матеріалах справи міститься Положення про філію «Запорізьке регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк».

У п. 3.1.5 цього Положення зазначено, що Філії не має права бути відповідачем (а.с. 49, зворот).

Крім цього, оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред`явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

Разом з тим, з позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається, що спір виник саме з діяльності філії «Запорізьке регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк». Крім цього, прохальна частина позовної заяви містить вимоги щодо зобов`язання визнати незаконними дії саме АТ КБ «ПриватБанк», місцезнаходженням якого є: вул. Печерського, 1 Д, м. Київ, 01001, а не його філії.

Частиною першою статті 380 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, оскільки встановлено, що розгляд справи територіально відноситься до Печерського районного суду м. Києва, а отже ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року про відкриття провадження прийнята з порушенням правил територіальної підсудності.

Втім, вимоги апеляційної скарги щодо вирішення питання розподілу судових витрат не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на вищенаведені вимоги закону, суд вирішує питання розподілу судових витрат лише після закінчення розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі скасувати та, відповідно до ст.380 ЦПК України, направити справу на розгляд до Печерського районного суду міста Києва за встановленою підсудністю.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 380, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року - скасувати, справу направити для розгляду до Печерського районного суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 27 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: