Справа № 469/8/17
Провадження № 22-ц/812/1395/20
У Х В А Л А

04 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Коломієць В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Манаєнко Маріанною Миколаївною - на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 3 липня 2017 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі Березанська РДА) до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (далі Коблівська сільрада), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Державне підприємство Очаківське лісомисливське господарство, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності та витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2017 року задоволено позовні вимоги першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації. Визнано незаконним та скасовано рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №28 від 19 вересня 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2719 га з кадастровим номером :12:041:0004 для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту с. Коблеве, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, біля Аквапарку. Визнано незаконним та скасовано рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №25 від 14 грудня 2012 року в частині затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2719 га з кадастровим номером :12:041:0004 в межах населеного пункту с. Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, відведеної у власність ОСОБА_2 , з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування обєктів торгівлі. Визнано недійсним та скасовано виданий 29 грудня 2012 року ОСОБА_2 державний акт серії ЯО № 303901 на право власності на земельну ділянку площею з кадастровим номером :12:041:0004. Витребувано від ОСОБА_3 у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,2719 га з кадастровим номером :12:041:0004, розташовану в с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Розподілено судові витрати.

Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши через свого представника 22 березня 2019 року до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням порушені його права та законні інтереси

Як на поважність причин пропуску строку посилається на те, що 06 грудня 2017 року він отримав копію повного тексту рішення, після чого 20 грудня 2017 року подав апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 02 січня 2018 року його апеляційна була залишена без руху, а ухвалою від 17 квітня 2018 року повернута, як неподана. Зазначає, що ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 січня 2018 року про залишення його апеляційної скарги без руху та від 17 квітня 2018 року про повернення як неподаної він не отримував, та про їх існування дізнався від свого представника та представника дружини - адвоката Манаєнко М.М. - після ознайомлення з матеріалами справи 13 березня 2019 року, після чого було усунено недоліки та сплачено судовий збір. Посилаючись на викладене та на те, що повернення апеляційної скарги не повинно створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя, просив поновити строк на подачу апеляційної скарги.

Пунктом 13 частини 1 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) встановлено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 294 попередньої редакції ЦПК України (яка була чинною на час постановлення місцевим судом рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц дійшла висновку про те, що загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діяв на момент здійснення таких дій.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 358 діючого ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 не був залучений до розгляду даної справи, про оскаржуване дізнався 06 грудня 2017 року (а.с. 278 Т 1). Апеляційна скарга після попереднього повернення подана тільки 22 березня 2019 року, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Як на поважність причин пропуску апелянт посилався на те, що не знав про існування ухвал апеляційного суду Миколаївської області від 02 січня 2018 року про залишення його апеляційної скарги без руху та від 17 квітня 2018 року про повернення попередньо поданої апеляційної скарги.

Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, випадки недобросовісної поведінки сторін ними не передбачені. Разом з тим згідно із ч.1 ст.44 ЦПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_4 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Поважними причинами -- визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене, вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки особисто підписавши першу апеляційну скаргу від 20 грудня 2017 року, він протягом тривалого часу, до 22 березня 2019 року ( 1 рік та 3 місяці) не цікавився провадженням у його справі та не вживав заходів щоб дізнатися про стан розгляду його апеляційної скарги, хоча мав таку можливість, зокрема міг дізнаватися про постановлені у справі ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно до ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 ЦПК України, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави вказані нею у заяві, визнані не поважними.

На підставі викладеного, враховуючи вказівки, що містяться в постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року ухвалені у даній справі за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , та вимоги ч. 1 ст. 417 ЦПК України, апелянту необхідно вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з наданням відповідних доказів, як передбачено ст. 357 ЦПК України

Зазначені обставини перешкоджають відкриттю апеляційного провадження та є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст. ст. 185,354, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2017 року, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Манаєнко Маріанною Миколаївною - неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Манаєнко Маріанною Миколаївною - залишити без руху.

- Надати апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме:

- надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для його поновлення;

Якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних причин для його поновлення не буде подано у зазначений строк, або вказані апелянтом підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць