Справа № 466/4401/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповалової Ю.О.

справа №466/4401/20, 2/466/99/20

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, з участю заінтересованої особи ПАТ КБ «Приватбанк» про розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю, -

встановив:

18.06.2020 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з заявою про розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю, в якій просить зобов`язати ПАТ КБ «Приватбанк» надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області інформацію, що містить банківську таємницю щодо особи яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті ОСОБА_1 , а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серія та номер паспорта, адреса місця проживання/реєстрації одержувача коштів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 19.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у закритому судовому засіданні (а.с.7).

В подальшому не змінюючи предмету та підстав позову представник позивача уточнив позовні вимоги та просив зобов`язати ПАТ КБ «Приватбанк» надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області інформацію, що містить банківську таємницю щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серія та номер паспорта, адреса місця проживання/реєстрації одержувача коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перебувала ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 померла.

В грудні 2019 ПАТ КБ «ПриватБанк» було виплачено невстановленій особі розмір пенсії померлої ОСОБА_1 внаслідок чого державі в особі Пенсійного фонду України було заподіяно майнову шкоду на суму 1994,38грн., у зв`язку з чим змушений звернутись до суду з заявою про розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує заяву в повному обсязі, просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник заінтересованої особи ПАТ «КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, заяв та клопотання на адресу суду не надходило.

У відповідності до ч.1 та 2 ст. 349 ЦПК України справа про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, розглядається у п`ятиденний строк з дня надходження заяви у закритому судовому засіданні з повідомленням заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, та банку, а у випадках, коли справа розглядається з метою охорони державних інтересів та національної безпеки, - з повідомленням лише заявника.

Неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перебувала ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

07.11.2019 ОСОБА_1 померла, про що в книзі державної реєстрації смертей зроблено актовий запис та внесено його до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Порядок виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.1998 №734.

Відповідно до п.13 Порядку № 1596 у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії уповноважений банк зобов`язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсії, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду.

Однак, як вбачається з виплатних відомостей грудня 2019 року, ПАТ КБ «Приватбанк» було виплачено невстановленій особі розмір пенсії померлої ОСОБА_1 , внаслідок чого, державі в особі Пенсійного фонду України, було заподіяно майнову шкоду на суму 1994,38грн.

Управлінням було направлено письмовий запит від 08.04.2020 до ПАТ КБ «ПриватБанк» з проханням надати інформацію щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті пенсіонера, чим заподіяла майнову шкоду державі в особі Пенсійного фонду України

ПАТ КБ «ПриватБанк» листом від 22.04.2020 №20.1.0.0.0/7 200421/8004 повідомив, що запитувана інформація становить банківську таємницю (а.с.6).

Станом на день звернення з заявою до суду Управлінню не відомо хто отримував пенсію ОСОБА_1 після її смерті. Зазначена інформація щодо особи, яка безпідставно отримувала пенсію померлої необхідна для стягнення з цієї особи безпідставно одержаних державних коштів у судовому порядку.

Так, відповідно до ст.1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Частиною 1 ст.60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст.62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: на письмову вимогу суду або за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону).

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Зазначені обмеження, у тому числі викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 постанови від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 Цивільного кодексу України (435-15) (далі - ЦК), статтями 60 - 62 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III (2121-14) "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон N 2121-III). Оскільки розкриття банківської таємниці може здійснюватися безпосередньо банками або на підставі рішення суду та виключно на підставах і у порядку, передбаченими законом, суд повинен розмежовувати ці підстави, кола суб`єктів, уповноважених на отримання відповідної інформації та її обсягу, у зв`язку із цим при розгляді справи слід ураховувати положення Податкового кодексу України (2755-17) (далі - ПКУ) та спеціальних законів, зокрема: від 20 травня 1999 року N 679-XIV (679-14) "Про Національний банк України", від 4 грудня 1990 року N 509-XII (509-12) "Про державну податкову службу в Україні", від 20 грудня 1990 року N 565-XII (565-12) "Про міліцію", від 5 листопада 1991 року N 1789-XII (1789-12) "Про прокуратуру", від 25 березня 1992 року N 2229-XII (2229-12) "Про Службу безпеки України", від 26 листопада 1993 року N 3659-XII (3659-12) "Про Антимонопольний комітет України", від 30 червня 1993 року N 3341-XII (3341-12) "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю", від 21 квітня 1999 року N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" та інших.

Відповідно до ч. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України, відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

У відповідності до ч.3 ст.350 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про розкриття банком таємниці, яка містить банківську таємницю.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву задовольнити.

Зобов`язати ПАТ КБ «Приватбанк» надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області інформацію, що містить банківську таємницю щодо особи яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серія та номер паспорта, адреса місця проживання/реєстрації одержувача коштів.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копії рішення надсилати банку, що обслуговує фізичну особу, заявнику та особі, щодо якої надається інформація.

Рішення може бути оскаржено особою, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявником в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі у п`ятиденний строк з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст судового рішення складено 22 липня 2020року.

Суддя В. В. Свірідова