Номер провадження: 22-ц/813/1024/20
Номер справи місцевого суду: 503/1638/18
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б.С.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 05.03.2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ПРОЦЕДУРА:

В серпні 2018 року ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8042 грн. 14 коп. за донараховані відсотки з 13.07.2015 року по 13.07.2018 року, а саме:

-сума прострочених процентів по кредиту 5315,61 грн.;

-сума пені за несвоєчасне повернення процентів 1574,39 грн.;

інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту 1152,14 грн.

Вимоги обґрунтовували тим, що лише в жовтня 2017 року було виконане рішення Кодимського районного суду Одеської області від 04.09.2015 року.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 05.03.2019 року в задоволенні позову ПАТ "АКБ Індустріалбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ "АКБ Індустріалбанк" подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати вищезазначене рішення та ухвалити нове, яким позов ПАТ "АКБ Індустріалбанк" задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 24 січня 2020 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі посилається на порушення норм матеріального та матеріального права, неповно з`ясовані обставини справи,що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справ, не враховано Постанову ВПСС віл 23.05.2018 року у справі №910/1238/17 та у Постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року по справі №5017/1987/2012.

Зокрема заявник зазначає, що інтереси позивача забезпечені нормою ч.2 ст. 625 ЦК України.

При цьому ПАТ "АКБ Індустріалбанк"посилається на п. 4.3 кредитного договору та п. 7.1, яким встановлено, що цей договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором та відсотки є такими, що передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, які можуть бути стягнуті і після закінчення строку кредитування.

Одночасно заявник посилається на те, що судом не було надано належної оцінки вимогам щодо стягнення інфляційних втрат.

Відзиві на апеляційну скаргу не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що 05.03.2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 115613/31/к1. Згідно умов Кредитного договору кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 17000 грн. Термін повернення Кредиту - 05 березня 2016 року.

04 вересня 2015 року рішенням Кодимського районного суду Одеської області у цивільній справі №503/1460/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» заборгованість за кредитним договором № 115613/31/к1 від 05.03.2013 року в розмірі 19613,76 грн., котре виконане в жовтні 2017 року.

ПАТ АКБ «Індустріалбанк», через неналежне виконання відповідачем умов договору, скористався своїм правом та в порядку, визначеному ч.2 ст. 1050 ЦК України, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за цим кредитним договором.

Відмовляючи в позовних вимогах районний суд виходив з того, що 04.09.2015 року рішенням Кодимського районного суду Одеської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Експерес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» заборгованість за кредитним договором №115613/31/к1 від 05.03.2013 року в розмірі 19613,76 грн.

При цьому посилається на правовий висновок Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 14.02.2018 року у провадженні №61-2404св18 відповідно до якого наявне судове рішення про задоволення вимоги кредитора не надає позивачу права на нарахування і отримання відсотків за зазначеним кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З вищезазначеного вбачається, що позивач ПАТ АКБ «Індустріалбанк», через неналежне виконання відповідачем умов договору, скористався своїм правом та в порядку, визначеному ч.2 ст. 1050 ЦК України, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за цим кредитним договором.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Судова колегія погоджується з висновком районного суду, що Кредитор має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків та пені є безпідставним.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає Банку право лише на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України

Такого правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд Верховного Суду в Постанові від 14 лютого 2018 року у провадженні №61-2404св18.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З позовної заяви вбачається, що позивач вимоги щодо стягнення 3% річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, не заявляв, а тому посилання в апеляційній скарзі на їх стягнення є безпідставними.

Що стосується інфляційних витрат, то позивач просив стягнути 1152,14 грн., то вимога підлягає задоволенню оскільки боржник рішення Кодимського районного суду Одеської області від 04.09.2015 року виконав рішення суду лише в жовтні 2017 року.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що боржник несе відповідальність за порушення грошових зобов`язань на вимогу ст.. 625 ЦК України, а тому в цій частині рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового, про задоволення позову про стягнення інфляційних витрат.

Доводи щодо стягнення процентів, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, не підлягає задоволенню так як не були предметом розгляду судом першої інстанції, оскільки позивачем не заявлялись.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що позовні вимоги ПАТ "АКБ "Індустріалбанк" про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового в частині стягнення інфляційних витрат.

В силу ст.141 ЦПК України судова колегія з урахуванням задоволення позовних позовних вимог розподіляє судові витрати пропорційно їх розміру, виходячи з суми задоволених вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" - задовольнити частково.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 05.03.2019 року в частині відмови в стягненні інфляційних витрат скасувати та прийняти нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" () інфляційні нарахування на суму простороченого кредиту у сумі 1152,14 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні чотирнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (код ) понесені судові витрати у розмірі 616,70 грн. (шістсот шістнадцять гивень сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 24.01.2019 року.

Головуючий суддя Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра