ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року

м.Суми

Справа №585/4350/19

Номер провадження 22-ц/816/311/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року, у складі судді Машини І.М., постановлену у м. Ромни,

в с т а н о в и в:

22 листопада 2019 року Роменським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 192 грн 10 коп судового збору.

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про внесення виправлень до судового наказу від 22 листопада 2019 року, а саме: зазначення про стягнення з боржника ОСОБА_2 на її користь понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 500 грн (а.с. 21).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення виправлень до судового наказу від 21 листопада 2019 року по цивільній справі № 585/4350/19, н.п. 2-н/585/210/19 за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів із ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 30).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про відмову у внесенні виправлень до судового наказу скасувати та прийняти нову постанову про стягнення з боржника ОСОБА_2 на її користь 500 грн на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у заяві про видачу судового наказу нею ставилося питання і про стягнення з боржника витрат, понесених на професійну правничу допомогу, однак в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України це питання не було вирішене судом при видачі судового наказу, що відповідно до ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про відмову у внесення виправлень до судового наказу, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у внесенні виправлень до судового наказу шляхом зазначення про стягнення з боржника на користь стягувача понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні визначені ст.ст. 173, 432 ЦПК України підстави для внесення таких виправлень до судового наказу, оскільки виправленню підлягають описки, арифметичні помилки, допущені у судовому рішенні, змінювати його зміст суд не має права.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

У п. 19 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 16 листопада 2016 року Пленум ВС України роз`яснив, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Як вбачається з матеріалів справи, питання про стягнення з боржника витрат на професійну правничу допомогу при видачі судового наказу не вирішувалося, а тому виключається можливість внесення виправлень у судовий наказ без зміни змісту цього судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у внесенні виправлень у судовий наказ.

Безпідставним є клопотання в апеляційній скарзі про ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі, відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, оскільки це питання може вирішувати тільки суд, що ухвалив рішення.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 367, ч. 1 п. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук