Номер провадження: 22-ц/813/3996/20
Номер справи місцевого суду: 520/9861/19
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» адвоката Петришиної Анни Миколаївни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 62 421,00 грн., яка складається з: 1 500,00 грн. - основний борг, 29 241,00 грн. - заборгованість по відсоткам, 31 680,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та судові витрати у розмірі 1 921,00 грн., мотивуючи це тим, що 25.03.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та відповідачем - ОСОБА_1 було укладено договір позики №25376 від 25.03.2016 року, відповідно до умов якого відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» надав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надається строком на 30 днів. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем.

Представник позивача вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» в порядку, встановленому п.1.4. договору позики, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики у розмірі 1500,00грн.

ОСОБА_1 посилається на те, що нею ніколи не укладався договір позики з ТОВ «ВЕЛЛФІН», про заборгованість за цим договором, як і про сам договір їй нічого не відомо, вона не надавала будь-які свої данні та/або документи до ТОВ «ВЕЛЛФІН», а звідки у ТОВ «ВЕЛЛФІН» копія її паспорту та номер кредитної картки їй не відомо, та, взагалі, у зв`язку з похилим віком, вона не вміє користуватися інтернетом, тим більш, отримувати інтернет кредити.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» адвокат Петришина Анна Миколаївна, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Як вже зазначалося, ОСОБА_1 взагалі заперечує свою причетність, як до укладення договору позики в електронному вигляді, так і факт отримання грошових коштів на власний рахунок за таким договором з ТОВ «Веллфін».

Під час розгляду справи в апеляційному суді виникла необхідність у витребуванні від АТ КБ «ПриватБанк» доказів:

- інформації про належність карти № НОМЕР_1 станом на 25.03.2016 року;

- інформації про те, чи має відношення до карти № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , чи уповноважувалися нею інші особи на доступ до цієї карти, чи існує така можливість через надання власником карти коду доступу до цієї карти іншим особам;

- інформації про те, чи була проведена транзакція о 12-03 год. 25.03.2016 року через систему платежів «Platon» (TOB «Платежі онлайн») щодо перерахування на карту № НОМЕР_3 **4274 1500 грн.;

- інформації про, чи були використані грошові кошти в розмірі 1500 грн. власником карти № НОМЕР_1 або особою (особами), які мали доступ до цієї карти.

Відповідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 84 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою витребує відповідні докази. Будь- яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Оскільки учасниками справи не було надано до матеріалів справи відповідних документів, які мають істотне значення для повноти і правильності розгляду справи, що у суду апеляційної інстанції викликає обґрунтований сумнів у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, колегія суддів вважає, що є підстави для застосування ч.7 ст. 84 ЦПК України і витребування необхідної інформації апеляційним судом без отримання відповідного клопотання від сторін у справі.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 13, ч. 7 ст. 81, ст. 84 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Витребувати від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»:

- інформацію про належність карти № НОМЕР_3 4274 станом на 25.03.2016 року;

- інформацію про те, чи має відношення до карти № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , чи уповноважувалися нею інші особи на доступ до цієї карти, чи існує така можливість через надання власником карти коду доступу до цієї карти іншим особам;

- інформацію про те, чи була проведена транзакція о 12-03 год. 25.03.2016 року через систему платежів «Platon» (TOB «Платежі онлайн») щодо перерахування на карту № НОМЕР_3 ***4274 1500 грн.;

- інформацію про те, чи були використані грошові кошти в розмірі 1500 грн. власником карти № НОМЕР_1 або особою (особами), які мали доступ до цієї карти.

Визначити строк виконання ухвали - 5 днів з дня її отримання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова