Справа № 201/7098/20
Провадження № 6/201/347/2020

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

за участі:

приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , яке знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого подання приватний виконавець зазначив, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 62013318 з виконання виконавчого напису № 432 від 30 квітня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом ДМНО Бунякіною О.В., про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 286 021, 31 грн. 07 травня 2020 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження, про що винесена відповідна постанова, копія якої направлена боржнику для виконання. Також 07 травня 2020 року було винесено постанову про арешт майна боржника. При перевірці майнового стану боржника було виявлено, що за ним зареєстровано право власності на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інше майно за боржником не зареєстроване. Так, при перевірці майнового стану боржника 10 червня 2020 року за адресою, яка зазначена у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_2 був здійснений вихід, але двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника не вдалося. З метою складення постанови про опис та арешт майна боржника 10 червня 2020 року та 19 червня 2020 року приватним виконавцем за адресою квартири боржника був здійснений вихід, про що було повідомлено боржника листами від 02 червня 2020 року та 11 червня 2020 року. Але двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника не вдалося. На теперішній час вимоги виконавчого документа боржником не виконані, місце його знаходження невідоме, на виклики приватного виконавця не з`являється. Крім того, приватний виконавець звертає увагу на те, що 03 червня 2020 року на адресу офісу приватного виконавця звернулася представник боржника із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, та в той же день вона ознайомилася із матеріалами провадження. Отже, боржнику відомо про відкрите виконавче провадження, але ОСОБА_1 умисно не виконує вимоги виконавчого документа та відверто ігнорує вимоги приватного виконавця.

У судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. своє подання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості даного подання з огляду на наступне.

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. на виконанні перебуває виконавче провадження № 62013318 з примусового виконання виконавчого напису № 432 від 30 квітня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом ДМНО Бунякіною О.В., про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 286 021, 31 грн.

07 травня 2020 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання указаного виконавчого документа.

Також 07 травня 2020 року приватним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника та накладення арешту на кошти боржника.

Копії указаних постанов, а також виклик державного виконавця були направлені на адресу боржника, що зазначені у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 . Проте, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , вибув 22 серпня 2017 року, відчуження майна.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

10 червня 2020 року приватним виконавцем здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника, але двері ніхто не відчинив, про що було складено відповідний акт.

Також, 10 червня 2020 року та 19 червня 2020 року приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, проте двері ніхто не відчинив, про що були складені відповідні акти.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не було належним чином повідомлено боржника про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, оскільки кореспонденція направлялася на адресу боржника, де він був знятий з реєстрації ще у 2017 році.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що боржник перебував за місцем проживання в момент виїзду приватного виконавця та умисно перешкодив здійсненню опису на арешту майна, у зв`язку з чим виникла необхідність саме примусового проникнення до житла.

За таких обставин суд приходить до висновку, що приватний виконавець не у повному обсязі використав надані йому Закону України «Про виконавче провадження» можливості, щодо належного повідомлення боржника про свої наміри щодо необхідності вчинення виконавчих дій з метою примусового виконання рішення суду та передчасно звернувся з поданням про примусове проникнення в житло.

Виходячи із вищевикладеного, доводи приватного виконавця щодо умисного ухилення боржника від виконання рішення суду є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , яке знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 439 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , яке знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

Суддя С.О. Демидова