Справа № 454/1446/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить припинити стягувати з нього аліменти, які стягуються за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.01.2019р. та відкликати виконавчий лист виданий Червоноградським міським судом 25.06.2019р.

Свої вимоги мотивує наступним.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від подружнього проживання у них народилися дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка вже кілька років проживає за кордоном, вона самоусунулась від виховання дітей, жодної матеріальної допомоги дітям не надавала, не цікавилась їх розвитком та побутом, тому він звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачки в його користь аліментів на утримання дітей.

Діти проживають в матері відповідачки в АДРЕСА_1 . Діти відвідують школу у даному населеному пункті.

На підставі судового наказу Червоноградського міського суду від 31.01.2019р. з ОСОБА_2 стягувались аліменти в користь ОСОБА_1 на дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону.

Ухвалою від 06.05.2019р. вказаний судовий наказ був с касований.

Разом з цим рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.05.2019р. з ОСОБА_1 стягуються аліменти в користь ОСОБА_2 на дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття.

Ухвалу про скасування судового наказу та рішення суду він не оскаржував, оскільки не мав доказів, що відповідачка проживає за кордоном.

На даний час відповідачка і надалі проживає за кордоном, аліменти, які надходять на її банківську картку діти зняти не мають можливості, оскільки відповідачка заблокувала її.

Відповідач ОСОБА_2 надала письмові пояснення на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову.

Свої заперечення мотивує наступним.

Викладене позивачем у позовній заяві є надуманими, необрунтованими та безпідставними твердженнями, без жодного належного, допустимого, достатнього та достовірного доказу.

Не відповідає дійсності, що вона усунулась від виховання дітей та не не цікавиться їх життям.

Вона разом з дітьми проживає у матері в АДРЕСА_1 та періодично виїжджає на тимчасові заробітки для матеріальної допомоги дітям.

Зазначає, що дійсно заблокувала карточку на яку позивач перераховував аліменти, оскільки він забрав карточку, яка знаходилась у старшої дочки і зняв з неї гроші, які були призначені для дітей, тому вона була вимушена заблокувати карточку.

Крім цього, навіть, коли вона перебуває за кордоном діти приїжджають до неї та вона постійно переказує кошти для дітей на ім`я своєї мами.

Позивач надав суду заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у поясненнях на позовну заяву просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.05.2019р. з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.03.2019р. і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно постанови державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області від 13.11.2019р. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого Червоноградським міським судом 25.06.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею кошів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби.

Вказана правова норма встановлює конкретний, вичерпний переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати аліментів. Питання про те, що чи мають обставини, на які посилається платника аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Звільнення платника аліментів від сплати аліментів можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути звільнений від сплати за ними на підставі судового рішення.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", також передбачено, що за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби (ст. 188 СК ( 2947-14 ).

Батьки мають право з дозволу органу опіки та піклування укласти між собою договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), який підлягає нотаріальному посвідченню й державній реєстрації (ст. 190 СК ( 2947-14 ). Укладення такого договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо від дитини, від обов`язку брати участь у додаткових витратах на неї, викликаних особливими обставинами (ст. 185 СК ( 2947-14 ).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не погоджується з доводами позивача про звільнення його від сплати аліментів, оскільки позивачем не доведено, що дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримують дохід або іншою обставиною, що має істотне значення.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач звертався із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, які були визначені рішенням суду у зв`язку із зміною свого сімейного та матеріального стану.

Доказів наявності підстав для звільнення від сплати аліментів встановлених ст.188 СК України, позивачем суду не надано.

Тобто, як убачається з матеріалів справи, підставою для звільнення від сплати аліментів є лише його небажання сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, таким чином виконувати рішення суду, яке набрало законної сили.

Посилання позивача на те, що відповідачка проживає за кордоном та самоусунулась від виховання дітей, жодної матеріальної допомоги дітям не надавала, не цікавилась їх розвитком та побутом не є підставою, для звільнення останнього від сплати аліментів.

На спростування доводів позивача відповідачкою надано копії закордонних паспортів дітей, копії транзакцій про переказ коштів з Республіки Чехія дітям в Україну та копії товарних чеків з магазинів про здійснення покупок одягу, взуття та інших необхідних речей дітям.

Частиною 1 статті190 СК України встановлено єдину підставу для припинення права на аліменти, зокрема, той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обставини на які покликається позивач, як на підставу для звільнення його від сплати аліментів, а саме про те, що відповідачка самоусунулась від виховання спільних дочок, вона проживає за кордоном та заблокувала карточку на яку перераховуються аліменти - не є підставами для звільнення його від сплати таких, в аспекті ст.188 та ст.190 СК України.

Таким чином, в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина