Справа № 473/2262/20
РІШЕННЯ

іменем України

"29" липня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісно набутого майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

14.07.2020 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 - звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ сумісно набутого майна подружжя - житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом визнання за кожним права власності на Ѕ частку цього нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що сторони з 24.08.1989 року по 14.10.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, в період шлюбу за спільні кошти було придбано вказаний житловий будинок на підставі посвідченого секретарем виконавчого комітету Новогригорівської сільської ради договору купівлі-продажу від 16.01.1990 року.

Посилаючись на те, що частки в майні подружжя є рівними, представник позивача просив об`єкти спільної сумісної власності сторін поділити і визнати за ними право власності по Ѕ частці цього нерухомого майна.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи в порядку ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, згідно ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 24.08.1989 року по 14.10.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, в період шлюбу за спільні кошти було придбано вказаний житловий будинок на підставі посвідченого секретарем виконавчого комітету Новогригорівської сільської ради договору купівлі-продажу від 16.01.1990 року.

Право власності не нерухоме майно зареєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_2 .

Згідно ст. 22 КпШС Української РСР 1970 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном і відповідно до статті 28 цього Кодексу у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З урахуванням викладеного, суд вважає встановленим на підставі законодавства, що діяло на час набуття права власності, застосувавши норми Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР 1970 року, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя сторін по справі, частки кожного з них в спільному майні подружжя є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягають стягненню витрати пов`язані з сплатою судового збору 840,8 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожним по Ѕ частині житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840,8 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят коп.).

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не вручено в день його проголошення протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.Є. Старжинська