Справа №621/3483/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27 січня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Бородавки К.П., за участю секретаря судового засідання Єрмоленко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» про відшкодування шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» (далі - відповідач) на свою користь суму страхового відшкодування, пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності та заподіяною моральною шкодою у загальному розмірі 3 394 гривні 07 коп.; а також витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.07.2018 на вул. Фабричній в м. Зміїв Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснив з`їзд в кювет та допустив перекидання автомобіля. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується як ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2018 так і випискою № 2898 з медичної карти стаціонарного хворого 01.08.2018.

Позивач посилається на приписи ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає, що 23.05.2019 він направив відповідачу повідомлення про ДТП від 16.05.2019 та Заяву на виплату страхового відшкодування, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності та заподіяною моральною шкодою з долученням до них документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та належний до виплати розмір страхового відшкодування. Заява на виплату окрім обґрунтування вимог до страховика містила і відомості про визначення їх розміру.

Таким чином, до відповідача, як до відповідальної особи за відшкодування спричиненої шкоди його страхувальником, були пред`явлені вимоги сплатити страхове відшкодування, пов`язане з тимчасовою втратою працездатності та заподіяною моральною шкодою в розмірі З 394,07 грн.

25.08.2019 минув строк 90 днів для здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування; страхове відшкодування відповідачем не здійснено.

Оскільки позивач перебував на лікарняному 15 днів - з 18.07. по 01.08.2018, а розмір мінімальної заробітної плати на момент настання ДТП становив 3 723 грн, розмір матеріальної шкоди дорівнює 15 днів х 124,1 грн. (3 723,00 грн. х 1/30) = 1 851,50 грн.

Оскільки позивачу заподіяно шкоду в розмірі 29000 грн (вартість придбаних лікарських засобів) та 1851,50 грн (неотримані доходи), позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1542,57 грн (5% від страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю).

Позивач та його представник адвокат Стефківський В.І. до суду не прибули, представником подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача та представника, підтримання позову та відсутність заперечень проти заочного рішення.

Відповідач, місцезнаходження якого за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань якого - 03680, м. Київ, вулиця Анрі Барбюса, будинок 13-Б, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України; до суду свого представника не направив, відзив не надав.

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутність учасників справи.

Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України, по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів; про заочний розгляд справи судом постановлена ухвала від 27.01.2020.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

18.07.2018, близько 05 год 30 хв, ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ- 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Фабричній в м. Зміїв Харківської область, зі сторони вул. Пісковської в напрямку вул. Фабрична смт. Зідьки Зміївського району Харківської області. В автомобілі в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні знаходився позивач. Під час руху ОСОБА_2 , рухаючись по дорозі, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого не впоровся з керуванням транспортного засобу - з`їхав у кювет та допустив перекидання авто. В результаті дорожньо-транспортної пригоди авто отримало механічні ушкодження, а водій та пасажир авто отримали тілесні ушкодження. Так, позивачу згідно з висновком судово-медичного експерта №97-Зм/18 від 28.08.2018, спричинено закритий чрезвертельний перелом правої стегневої кістки зі зміщенням, що кваліфікується як середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження за тривалістю розладу здоров`я, характерного для даного виду травми та її тяжкості.

Викладені обставини підтверджуються ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2018 по справі № 621/2349/18 (1-кп/621/259/18), якою ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з підстав, передбачених ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням з потерпілим; кримінальне провадження №0000601 по обвинуваченню ОСОБА_2 на підставі ст. 46 КК України закрито (а.с.8-9).

16.05.2019 позивачем на адресу відповідача, як страхової компанія, яка видала поліс обов`язкового страхування АМ №3656887, діючий на 18.07.2018, стосовно транспортного засобу ВАЗ- 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.17), направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому повідомлено, що потерпілим в наслідок ДТП є позивач (а.с.6).

До повідомлення позивач додав, зокрема заяву на виплату страхового відшкодування, за змістом якої позивач з урахуванням наданих до даної заяви на виплату документів, просить виплатити: - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності - 1 851,5 гри, адже згідно з довідкою Ф 094-1/о, потерпілий ОСОБА_1 був тимчасово непрацездатний протягом 15 днів х 124,1 грн. (3723 грн х 1/30 ) = 1 851,5 грн; - моральну шкоду у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю - 1542,57 грн. В заяві також зазначено, що водієм частково відшкодовано понесені потерпілим витрати на лікування в сумі 10 000 грн (а.с.7, 10, 13).

Зазначені документи направлені позивачем на адресу позивача 23.05.2019 та за даними пошукової системи Укрпошта отримані відповідачем 27.05.2019 (а.с.18-19).

За випискою із медичної картки стаціонарного хворого №2898 та довідкою про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді позивач знаходився на стаціонарному лікування з 18.07.2018 по 01.08.2018 з діагнозом закритий чрезвертельний перелом правої стегневої кістки зі зміщенням; 19.07.2018 проведена операція правого стегна (а.с.10, 13).

Відповідно до рахунку фактури від 18.07.2018 №18/07/491 на ім`я позивача вартість набору імплантів для остеосинтезу дорівнює 29 000 грн; квитанцією від 19.07.2018 №1459 підтверджується придбання таких імплантів на суму 29000грн (а.с.11-12).

Вирішуючи заявлений спір, суд враховує такі норми права.

За приписами ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961 (далі - Закон №1961).

За приписами ст.3 вказаного Закону метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону №1961).

Згідно зі ст.6 Закону №1961 страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28 Закону № 1961 настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

За п.1.4, п.1.7 ст.1 Закону №1961 особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (ст.35).

Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону №1961 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: -разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Одночасно приписами ст.25 Закону №1961 передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються, зокрема для непрацюючої повнолітньої особи, у розмірі допомоги, не меншій мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

За змістом позову позивач є непрацюючою повнолітньою особою. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні (ст.8).

За наданими позивачем довідки та виписки закладу охорони здоров`я час непрацездатності позивача, потерпілого у ДТП, складає 15 днів - з 18.07.2018 по 01.08.2018.

Таким чином, матеріальна шкода, заподіяна здоров`ю позивача, що складає суму страхового відшкодування, дорівнює 30 851,50 грн,з яких :

- 29 000 грн - підтверджені витрати на лікування;

- 1851,50 грн - відшкодування не отриманих доходів за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності (15 днів х 124,1 грн (3723,00 грн. х 1/30) є обґрунтованими.

За змістом ст.26-1 Закону №1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1542,57 грн (5%*30851,50 грн).

Суд зазначає, що згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем на виконання свого обов`язку відповідно до ст.81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності у нього як у страховика обов`язків із страхового відшукування позивачу як потерпілому внаслідок ДТП за участю страхувальника - ОСОБА_2 , суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в заявленому обсязі.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до си.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; з а результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем на обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу доданий договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №005-ц від 05.09.2019, Додаток №1 від 05.09.2019, детальний розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги від 07.10.2019, які включають правовий аналіз наявних доказів по справі (500 грн), опрацювання відповідної законодавчої бази та формування правової позиції (500 грн, написання, підготування, копіювання та надсилання позовної заяви додатками (1000 грн), всього на 2000 грн; копію рахунку- фактури на вказану суму на ім`я позивача та платіжного доручення №37778586 від 25.10.2019 на підтвердження здійснення позивачем оплати послуг з професійної правничої допомоги; акту виконаних робіт від 07.10.2019 (а.с.21-28).

За приписами стю141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються ц разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на викладене, оскільки позивач при зверненні до суду від сплати судового збору в розмірі 768,40 грн звільнений на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн; а також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 133, 137, 141, 263-265, 280, 282, суд-

Ухвалив

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 13Б) про відшкодування шкоди -задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування, пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності та заподіяною моральною шкодою, в загальному розмірі 3394 (три тисячі триста дев`яносто чотири) гривні 07 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.П. Бородавка