Апеляційне провадження № 22-ц/824/7431/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи 357/11214/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Київобленерго»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 ,

на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 лютого 2020 року, ухваленого в приміщенні суду під головуванням судді Кошель Л.М., -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Київобленерго» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, 14 грудня 2000 року вона уклала з ДАЕК «Київобленерго» типовий договір на користування електричною енергією, а у 2010 році вона встановила у квартирі індивідуальне опалення (електроопалення).

У грудні 2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про зміну тарифу, однак у грудні 2019 року отримала відмову, оскільки електроенергія використовується для індивідуального опалення нею не в установленому порядку.

Вважаючи відмову відповідача в заміні тарифу на електроенергію незаконною просила суд визнати відмову ПрАТ «Київоленерго» щодо встановлення їй тарифу для електроопалення, згідно п.12 тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 березня 2017 року, згідно Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №220 від 26 лютого 2015 року - неправомірною; визнати за нею право на оплату за спожиту електроенергію в квартирі АДРЕСА_1 за тарифами для електроопалення, встановленими п.1.2 тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 березня 2017 року, згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №220 від 26 лютого 2015 року, шляхом зобов`язання ПрАТ «Київобленерго» відкликати лист №4971 від 21 березня 2018 року, що був направлений на адресу УСЗН Білоцерківської міської ради, в частині, що стосується ОСОБА_1 ; зобов`язати ПрАТ «Київобленерго» здійснити перерахунок спожитої та оплаченої електроенергії ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням тарифів, згідно п.1.2 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 березня 2017 року, відповідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №220 від 26 лютого 2015 року, з моменту самовільної зміни ПрАТ «Київобленерго» тарифу для електроопалювання.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд в порушення вимог процесуального закону невірно оцінив докази, надані позивачем, а саме те, що позивачем було отримано всі необхідні дозволи та погодження щодо влаштування електричного опалення квартири.

Також суд не звернув увагу на той факт, що 1.12.2015 між сторонами було укладено договір про користування електричною енергією, що спростовує факт неправомірності монтажу електроопалювання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «»Київобленерго» Мокрієнко Т.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказує, що позивачем не надано доказів обладнання квартири електроопалювальною установкою у встановленому порядку.

Відключення окремої квартири від централізованого опалення не надає її власнику права використовувати електричну енергію за тарифом на електроопалення, оскільки не було проведено реконструкцію внутрішньо будинкової електромережі будинку, проведення електротехнічних випробувань та введення реконструйованого об`єкту в експлуатацію.

Для застосування тарифу на електроопалення необхідно внести відповідні зміни до договору про користування електричною енергією в частині визначення тарифної групи, відповідно до якої проводяться розрахунки за спожиту електричну енергію, що в свою чергу можливо лише після проведення комплексу необхідних робіт з приведення у відповідність до вимог законодавства технічної документації на квартиру позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримали, з підстав в ній викладених, просили скасувати рішення суду, та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є власником кв . АДРЕСА_1 .

14 грудня 2000 року позивачка уклала з ДАЕК «Київобленерго» типовий договір №406273 на користування електричною енергією.

В 2010 році на замовлення ОСОБА_1 КП інститут «БІЛОЦЕРКІВЦИВІЛЬПРОЕКТ» розробило робочий проект індивідуального опалення кв . АДРЕСА_1 .

На підставі робочого проекту 2010, комісією ВК БМР з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення за участі позивачки, 01 листопада 2010 року складено Акт на відключення від системи центрального опалення, гарячого водопостачання кв . АДРЕСА_1 .

В 2014 році за замовленням позивачки, сертифікована компанія ТОВ «Будівельна фірма» КОМПАНІЯ УКРЕНЕРГОПРОМ» за погодженням відповідача, розробило робочий проект Автономний проект опалення кв. АДРЕСА_1 .

01 грудня 2015 року між сторонами укладено договір № 200074996 про користування електричною енергією відповідно до умов якого, відповідач зобов`язався надійно постачати позивачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до дозволеної потужності 3 кВт.

У розділі 16 зазначеного Договору зазначено, що при укладенні вказаного договору Споживач засвідчує своє бажання розрахунки за одержану електричну енергію проводити згідно першого порядку. Категорія Споживача щодо застосування тарифу: міське населення. Розмір тарифу для кожної категорії споживача визначається згідно чинного законодавства, доводиться Енергопостачальнику регулюючими органами та на момент укладення договору становить: за 1 кВт*год (з ПДВ): - 0,456 грн до 150/100 кВт*год; - 0,789 грн від 150/100 до 600 кВт*год; - 1,479 грн кВт*год понад 600 кВт*год.

Листом від 25 квітня 2019 року №4559 УСЗН БМР повідомило позивача про те, що за інформацією ПрАТ «Київобленерго» викладеними у листі №4971 від 21 березня 2018 року у її житловому приміщенні електроенергія використовується для опалення не у встановленому порядку, що стало підставою для відмови у призначенні субсидії.

Листом від 06 лютого 2019 року відповідач повідомив, що прохання на зміну тарифу за елеткроенергію не може бути виконане, оскільки квартира позивачки не може вважатись такою, що обладнана електроопалювальними установками у встановленому законом порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до введення в експлуатацію в установленому законом порядку електроопалювальної установки, у ОСОБА_1 відсутнє право використовувати електроенергію за тарифами на електроопалення.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

За змістом п.4.28 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифом, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Згідно листа НКРЕ № 3100/13/47-13 від 07.05.2013, об`єкт архітектури (зокрема, будинок) або квартиру слід вважати обладнаними електроопалювальними електроустановками в установленому порядку за наявності проектної документації на об`єкт архітектури (будинок) або квартиру технічного паспорта БТІ, відповідно до якого об`єкт архітектури (будинок) або квартиру обладнано електроопалювальної установкою. Лише такий об`єкт архітектури (будинок) або квартиру слід вважати обладнаним електроопалювальною установкою в установленому порядку. Підставою для внесення змін у договір про користування електричною енергією є підтвердження проектною документацією закінченого будівництва або реконструкції та уведенням в експлуатацію в установленому порядку того, що житловий будинок будинок в цілому або його частина (окрема квартира) обладнаний кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками. При цьому, у разі відсутності в проектній документації підтвердження факту обладнання житлового будинку кухонними електроплитами та /або електроопалювальними установками, споживачу для внесення змін у договір щодо зміни тарифної групи необхідно належним чином внести зміни до проекту будинку (квартири), виконати переобладнання (реконструкцію) з подальшим введенням в експлуатацію, після чого звернутися до енергопостачальника щодо необхідності внесення змін до договору про користування електричною енергією.

За такого правового регулювання, для застосування ОСОБА_1 тарифу на електроопалення необхідно внести зміни до Договору про користування електричною енергією в частині визначення тарифної групи, що можливо лише після проведення комплексу робіт з приведення у відповідність до вимог чинного законодавства технічної документації на квартиру позивачки.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005, реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщення житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання. Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

За змістом п. 1.4.1 Правил, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п.3 п.3 Розділу 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої Наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127, технічній інвентаризації підлягають як будинки квартирного типу та гуртожитки загалом, так і їх основні елементи, зокрема квартири.

Таким чином, відповідні зміни до договору про користування електричною енергією в частині визначення тарифної групи, відповідно до якої проводяться розрахунки за спожиту електричну енергію можуть бути внесені лише після проведення комплексу необхідних робіт з приведення у відповідність до вимог законодавства технічної документації на квартиру позивача.

Однак, позивачем ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції не було представлено доказів введення в експлуатацію технічно переоснащеної під електроопалення квартири, яка свого часу вводилася в експлуатацію у складі багатоквартирного будинку з системою централізованого опалення та газопостачання, але не введена в експлуатацію як квартира обладнана електроопалювальною установкою. Наявні у позивача робочий проект Автономний проект опалення кв . АДРЕСА_1 та інші надані документи не заміняють собою технічний паспорт БТІ в розумінні Постанови НКРЕ №3100/13/47-13 від 07.05.2013р.

Сам лише факт використання для обігріву помешкання позивачаелектроопалювальної установки, не дає їй права використовувати тариф на електроопалення до вчинення всього комплексу робіт, передбачених листом НКРЕ № 3100/13/47-13 від 07.05.2013р.

Тому суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано правову оцінку.

Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Між тим, ОСОБА_1 не позбавлена можливості вирішити питання щодо зміну тарифу на електроенергію після внесення змін до договору про користування електричною енергією в частині визначення тарифної групи.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 30 липня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: