ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/454/20 Справа № 204/2185/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро питання щодо закриття апеляційного провадження у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Дніпропетровська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Дніпропетровська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 14.11.2001 року Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3767, належить Ѕ частина домоволодіння АДРЕСА_1 .

Право власності на цю частку домоволодіння було зареєстровано Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 14.12.2001 року в реєстровій книзі № 528 за № 162. Ѕ частина домоволодіння АДРЕСА_1 була подарована їй її батьком ОСОБА_5 , який в свою чергу отримав цю частину домоволодіння в спадщину після смерті матері ОСОБА_6 .

Станом на 1989 рік її бабуся ОСОБА_6 проживала в домоволодінні по АДРЕСА_2 її користуванні знаходилися самочинно побудовані: житлові прибудови: Б1-1, Б2, сіни: б2-1, б3-1, сарай Д, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим станом на 07.04.1989 року. Домоволодіння АДРЕСА_2 знаходилося на земельній ділянці площею 758 кв.м.

Згідно рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів від 24.11.1989 року № 655/25 було вирішено узаконити житлові прибудови Б1-1, Б2-1, сіни: б1-1, б2-1, б3-1, сараї Г та Д, поділене домоволодіння АДРЕСА_1 на 2 самостійних двора та затверджені акти ідеальних часток. Зокрема, п.2 вказаного рішення було узаконено житлові прибудови Б1-1, Б2-1, сіни: б2-1, б3-1, сарай Д, які належали ОСОБА_6 з визнанням за нею права власності на квартири АДРЕСА_3 кімнат АДРЕСА_4 , житловою площею 20,6 кв.м., загальною 39,0 кв.м. Також згідно п.3 (б) вказаного рішення за житловим будинком, означеним на генплані літ.Б-1, житловими прибудовами Б1-1, Б2-1, який належить громадянам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , закріплена земельна ділянка площею 257 кв.м. та присвоєний АДРЕСА_5 рішення були затверджені акти ідеальних часток по АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 50/100 часток від всього домоволодіння.

Відповідно до акту від 07.04.1989 року, затвердженого начальником МБТІ, та рішення виконкому від 24.11.1989 року № 655/25, в користуванні ОСОБА_6 знаходяться: житлова прибудова А1-1 кімната 4-2, житлова прибудова А-1 кімнати 5-2, 5-3, сіни б-1 приміщення 4-1, сіни б-1 приміщення 5-1, сарай Д. В користуванні ОСОБА_7 знаходяться житловий будинок А-1 кімнати 3-3, 3-4, сіни - б-1 приміщення 3-2, сіни б1-1 приміщення 3-1, козирьок а, сарай Г. В спільному користуванні залишилися вбиральні Ж, паркани - 6, 4, хвіртка 7, 8.

Відповідачі є власниками частини домоволодіння, яке раніше належало ОСОБА_7 . Таким чином, спірне домоволодіння поділено між співвласниками в натурі з визначенням часток рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів від 24.11.1989 року № 655/25 і немає підстав для позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі.

Станом на 10.10.1990 року був виготовлений технічний паспорт на домоволодіння АДРЕСА_1 на виконання вищевказаного рішення № 655/25, в якому була вказана площа земельної ділянки 257 кв.м., а також, зокрема, надвірні будівлі і споруди, які знаходяться в спільному користуванні Г - вбиральня, № 1-4 споруди.

Вказані обставини підтверджуються копією договору про забудування від 10.07.1929 року, копією акту від 07.04.1989 року, копією схеми розділу домоволодіння АДРЕСА_2 на два самостійних двора, копією рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів від 24.11.1989 року № 655/25.

Таким чином, згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 15.03.2013 року в будинку їй належать приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, що складають квартиру № 2 житловою площею 20,6 кв.м., загальною площею 34,6 кв.м., АДРЕСА_6 спільному користуванні з відповідачами вбиральня Г АДРЕСА_7 .

Посилаючись на ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України, зазначила, що у зв`язку з тим, що порядок користування земельною ділянкою не визначений, вона має право на користування всією земельною ділянкою, але відповідачі перешкоджають їй користуватися земельною ділянкою, порушуючи її законні права та інтереси. Вони на свій розсуд, без її згоди встановили порядок користування земельною ділянкою таким чином, як зазначено в плані земельної ділянки в технічному паспорті. Відповідачі залишили їй хвіртку та частину вільної земельної ділянки шириною 0,40 м, як прохід до будинку, прохід за будинком, якого недостатньо для того, щоб нормально проходити та використовувати його для перенесення різних речей, в тому числі і побутової техніки. Вона вимушена протискатися між парканом та будинком для того, щоб пройти до входу в свою квартиру. Вбиральня Г є також і її власністю, але вона взагалі не має можливості нею користуватися.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою площею 257 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , між нею та відповідачами відповідно до часток співвласників в праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 : виділити їй в користування земельну ділянку площею 123,6 кв.м. (на схемі в Додатку № 2 до висновку експерта № 3136-17 виділено синім кольором); виділити відповідачам в користування земельну ділянку площею 123,6 кв.м. (на схемі в Додатку № 2 до висновку експерта № 3136-17 виділено жовтим кольором); земельну ділянку площею 9,8 кв.м. залишити в спільному користуванні (на схемі в Додатку № 2 до висновку експерта № 3136-17 виділено червоним кольором).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року позовні вимоги задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 257 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку експерта № 3136-17 від 05.02.2018 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, виділивши в користування: ОСОБА_2 земельну ділянку площею 123,6 кв.м., що позначена синім кольором у додатку № 2 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 3136-17, а саме: під житловим будинком «А-1» (кв. № 2), сарай літ. «Б», вільна від забудови, частина земельної ділянки, що виділяється в спільне користування по Ѕ частині; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку площею 123,6 кв.м., що позначена жовтим кольором у додатку № 2 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 3136-17, а саме: під житловим будинком «А-1» (кв. № 1), під спорудою літ. «Н» площею 2,23 кв.м. згідно наданої кадастрової зйомки, сарай літ. «В», вільна від забудови, частина земельної ділянки, що виділяється в спільне користування по Ѕ частині; земельну ділянку площею 9,8 кв.м. залишено в спільному користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що позначена червоним кольором у додатку № 2 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 3136-17.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В подальшому, постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року залишено без змін (т.3 а.с.107-115).

10 травня 2019 року ОСОБА_1 вперше звернувся з апеляційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року (т.3 а.с.119-124).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.05.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті апеляційної скарги та повернуто її останньому (т.3 а.с.147-148).

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що при ухваленні рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року не вирішувались питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , та з врахуванням того, що він є співвласником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 з 16.08.2018 року, його права оскаржуваним рішенням не порушуються.

20 червня 2019 року ОСОБА_1 вдруге звернувся з апеляційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.3 а.с.151-157).

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та інтереси. Крім того зазначає, що рішення суду ґрунтується на необ`єктивному висновку експерта, який містить чисельні грубі порушення порушення. Запропонований порядок користування земельною ділянкою зачіпає майнові права та інтереси апелянта.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.07.2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року та відкрито апеляційне провадження у справі (т.3 а.с.177).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.07.2019 року справа призначена до судового розгляду (т.3 а.с.178).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2020 року було задоволено заяву колегії суддів про самовідвід у розгляді зазначеної апеляційної скарги та в порядку ст. 33 ЦПК України, справу передано до іншого складу суду. Новим складом суду справу призначено до розгляду.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11.12.2007 року № 11 рп/2007 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Чинний ЦПК України містить декілька норм, що регулюють участь в апеляційному перегляді осіб, які не брали участі у справі.

У статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) вказано, що «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю. Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса, а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Судом апеляційної інстанції установлено та це убачається з матеріалів справи, що згідно до конверту поштового відправлення 10 травня 2019 року ОСОБА_1 вперше звернувся з апеляційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року (т.3 а.с.144).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.05.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті апеляційної скарги та повернуто її останньому (т.3 а.с.147-148).

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що при ухваленні рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року не вирішувались питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , та з врахуванням того, що він є співвласником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 з 16.08.2018 року, його права оскаржуваним рішенням не порушуються.

Вказана ухвала набрала законної сили та не була оскаржена ОСОБА_1 в установленому законом порядку.

Однак, 20 червня 2019 року ОСОБА_1 повторно подає апеляційну скаргу на зазначене рішення, що підтверджено конвертом про поштове відправлення (т.3.а.с.171). В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та інтереси. Крім того зазначає, що рішення суду ґрунтується на необ`єктивному висновку експерта, який містить чисельні грубі порушення порушення. Запропонований порядок користування земельною ділянкою зачіпає майнові права та інтереси апелянта.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.07.2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року та відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.07.2019 року справа призначена до судового розгляду.

У лютому 2020 року після задоволення самовідводу колегії, справу передано до розгляду іншої колегії суддів Дніпровського апеляційного суду.

Новим складом, справу призначено до розгляду та до початку розгляду справи по суті, колегією було установлено, що зазначена апеляційна скарга є такою, що подана апелянтом ОСОБА_1 вдруге.

За наслідками вивчення матеріалів справи, колегією встановлено, що подана у червні 2019 року апеляційна скарга містить ідентичні доводи та підстави оскарження судового рішення з апеляційною скаргою поданою у травні 2019 року, яку ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.05.2019 року повернуто апелянту у звязку з відмовою ОСОБА_1 у прийнятті апеляційної скарги. Зазначена ухвала апеляційного суду не була оскаржена у касаційному порядку та набрала законної сили, є чинною.

Крім того, колегією суддів перевірено, що наведені в обох апеляційних скаргах факти (обставини) і норми закону, на підставі яких ОСОБА_1 просить про захист свого права, також є ідентичними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що скаржником порушений процесуальний порядок оскарження судового рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено та не доведено належними доказами, яким чином встановлений судом першої інстанції порядок користування співвласниками земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 порушує його права, як співвласника 1/2 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину зареєстрованого 16.08.2018 року (т.3.а.с.130).

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду із відповідним позовом про усунення перешкод в користуванні чи володінні своєю земельною ділянкою у разі наявності таких перешкод.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Дніпропетровська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

М.М. Пищида