Справа № 182/5982/19
Провадження № 2-о/0182/3/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.01.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зацікавлені особи Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

На праві спільної сумісної власності їм належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 21 жовтня 1996 року, виданого відповідно з розпорядженням (наказом) від 03 жовтня 1996 року № 7298. 1/3 частини вказаної квартири належить їх доньці і сестрі- ОСОБА_4 . 31.07.2019 року вони звернулись до Державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про проведення державної реєстрації права приватної власності на вищевказану частину квартири, оскільки мають намір розпорядитися належним їм майном. Однак, 07.08.2019 року їм було відмовлено в цьому з наступної причини: при перевірці наданих ними документів з`ясувалось, що в свідоцтві про право власності на житло і у довідці КП "Нікопольське МБТІ", на підставі якої відбувалася реєстрація права власності на вищезазначене нерухоме майно, їх прізвище помилково вказано " ОСОБА_5 ", що унеможливило проведення державної реєстрації речового права. У їх паспортах, пенсійному посвідченні № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , 1940 року народження, дипломі № НОМЕР_2 , свідоцтві про восьмирічну освіту, виданих на ім`я ОСОБА_2 , 1969 року народження, довідках про присвоєння ідентифікаційного номеру їх прізвища записані вірно: Дощинська, Дощинський. Ця обставина підтверджує приналежність їм зазначеного свідоцтва про право власності на житло. В них немає спору про право власності. Встановлення факту належності їм правовстановлюючого документу потрібно для державної реєстрації належної частини житла у вищевказаній квартирі та реєстрації в ній ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вимушені звернутися з цією заявою до суду.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності. Заявники вимоги заяви підтримали, заінтересована особа проти задоволення заявлених вимог не заперечувала (а.с.1315).

Заінтересована особа - Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 - до суду також не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Жодної заяви про розгляд справи у свою відсутність або відкладення справи на іншу дату суду не надавала. Справа слухалась у її відсутність..

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як встановлено в судовому засіданні, на праві спільної сумісної власності заявникам належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.8). 1/3 частини вказаної квартири належить ОСОБА_4 31.07.2019 року заявники по справі звернулись до Державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про проведення державної реєстрації права приватної власності на вищевказану частину квартири, оскільки мають намір розпорядитися належним їм майном. Однак, 07.08.2019 року їм було відмовлено в цьому з тієї причини, що при перевірці наданих ними документів з`ясувалось, що в свідоцтві про право власності на житло і у довідці КП "Нікопольське МБТІ", на підставі якої відбувалася реєстрація права власності на вищезазначене нерухоме майно, їх прізвище помилково вказано "Дощінські" (а.с.11). У паспорті, пенсійному посвідченні № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , 1940 року народження; дипломі № НОМЕР_2 , свідоцтві про восьмирічну освіту, виданих на ім`я ОСОБА_2 , 1969 року народження, довідках про присвоєння ідентифікаційного номеру їх прізвища записані вірно: Дощинська, Дощинський (а.с.9-10). Ця обставина підтверджує приналежність заявникам зазначеного свідоцтва про право власності на житло. В сторін по справі немає спору про право власності. Встановлення факту належності заявникам правовстановлюючого документу потрібно для державної реєстрації належної частини житла у вищевказаній квартирі та реєстрації в ній ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заявниці задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.6 ч.1 ст.315, 317, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право власності на житло від 21 жовтня 1996 року, виданого відповідно з розпорядженням (наказом) від 03 жовтня 1996 року № 7298 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал