Номер провадження: 22-ц/813/3286/20
Номер справи місцевого суду: 523/4937/17
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Черепова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Черепова Дмитра Володимировича про призначення судової економічної експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року, за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним,

встановив:

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0075/7462702 від 10.08.2006 року у розмірі 28 604 доларів США 08 центів.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що 10.08.2006 року між ООФ АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а в подальшому АТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/0075/7462702, відповідно до якого, вона отримала споживчий кредит в сумі 30 354 доларів США (далі Кредитний договір. Строк дії вказаного Кредитного договору встановлено до 10.08.2026 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 12 % на рік за користування ним. З часу отримання кредиту ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання, внаслідок чого за Кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 28 604 доларів США 08 центів. У зв`язку з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В свою чергу, ОСОБА_1 звернулася до суду до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» із зустрічним позовом по справі про визнання Кредитного договору № 014/0075/7462702 від 10.08.2006 року недійсним.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що 10 серпня 2006 року між АППБ «Аваль», назву якого змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №014/0075/74/62702, згідно умов якого Банк мав надати позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 30 354,00 доларів США на споживчі цілі, строком на 240 місяців, з 10 серпня 2006 року по 10 серпня 2026 року, зі сплатою 12,0 % річних.

Позивачка за зустрічним позовом зазначила, що вказаний Кредитний договір є недійсним, оскільки при укладенні спірного правочину банк використав нечесну підприємницьку практику, приховав від позивача повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та не попередив позичальника про валютні ризики, що позбавило останнього можливості здійснити свідомий вибір схеми кредитування.

Позивачка за зустрічним позовом також вказала, що вона уклала Кредитний договір на споживчі цілі, про що зазначено в п. 2.1 Кредитного договору, а тому ОСОБА_1 є споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» і, як наслідок, на правовідносини між нею та банком поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

З цих підстав, ОСОБА_1 вважає, що банк порушив ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент укладення Кредитного договору), оскільки відповідачем не було надано позивачу як споживачу фінансових послуг у галузі споживчого кредитування в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а саме: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяг, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, чим було порушено вимоги чинного законодавства.

ОСОБА_1 також вказувала про те, що умови Кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності внаслідок істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків, погіршують становище споживача, що є підставою для визнання такого договору недійсним.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом складає 12,0 % річних. Однак, показник реальної відсоткової ставки за Кредитним договором значно більший. У випадку, якби позивач розумів реальну відсоткову ставку за користування коштами та орієнтовну сукупну вартість всього кредиту, він би відмовився від укладення кредитного договору. Таким чином, банк використав нечесну підприємницьку діяльність та ввів позичальника в оману, внаслідок чого останній не міг здійснити свій свідомий вибір при укладенні кредитного договору.

Також, ОСОБА_1 посилалась на те, що умисел в діях Банку має місце в замовчуванні та перекрученні реальної ціни пропонованої фінансової послуги. Доказом приховування істотної інформації, що необхідна споживачу для здійснення ним свідомого вибору, є не проведення кредитодавцем визначеної Законом України «Про захист прав споживачів» переддоговірної роботи, що мало безпосередній вплив на прийняття споживачем рішення щодо кредитування на певних умовах та призвело до укладення споживачем Кредитного договору за найбільш невигідною для нього схемою.

Враховуючи вищевикладене, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 вважала, що Кредитний договір №014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.10.2018 року зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання Кредитного договору недійсним був прийнятий в одне провадження з первісним позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором (а.с.86).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вище вказаного рішення та постановлення нового, яким у завдоленні позовних вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовити у повному обсязі, її зустрічний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції від адвоката Черепова Д.В., який діє в інтересах заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 , надійшло клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи на вирішення якої поставити наступне питання:

- Чи документально підтверджено видачу грошових коштів ОСОБА_1 за Кредитним договором №014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року? Якщо так, то в якій валюті і в якому розмірі?

Вирішуючи питання по заявленому клопотанню колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1.Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

2.Сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З цих підстав колегія суддів зазначає, що для перегляду оскаржуваного судового рішення у даній справі, ухвалення законного і справедливого судового рішення в суді апеляційної інстанції, відсутні правові підстави для призначення у справі судової економічної експертизи, так як для вирішення питання про те, чи документально підтверджено видачу грошових коштів ОСОБА_1 за Кредитним договором №014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року, в якій валюті і в якому розмірі, не потрібні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, оскільки зазначені обставини можливо встановити без призначення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Черепова Дмитра Володимировича відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27.01.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра