Справа № 645/4173/20
Провадження № 2/645/1688/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартинова О.М., розглянувши позовну заяву Харківської медичної академії післядипломної освіти (ХНАПО) до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок незаконного звільнення,

встановив:

Представник позивача Харківської медичної академії післядипломної освіти (ХНАПО) Познахірєва Ю.П. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок незаконного звільнення.

Зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Фрунзенським районним судом м. Харкова та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних осіб або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Згідно роз`яснень, наведених у п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред`явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предмет спору становлять вимоги до відповідача про стягнення на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 272313,44 грн., спричинену незаконним звільненням ОСОБА_2 , що було визнано Фрунзенським районним судом м. Харкова.

Разом з тим, при визначенні юрисдикції розгляду даної справи з урахуванням предмету позовну, заяву позивач мав право подати до суду за місцезнаходженням відповідача або за місцем завдання шкоди.

При цьому слід урахувати, що предмет спору не випливає з ХНАПО, а стосується матеріальної шкоди, завданої службовою особою ХНАПО, тому даний спір не може бути прийнятий до розгляду за місцезнаходженням позивача.

Разом з тим, згідно з ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Так, із позовної заяви убачається, що позивач просить відшкодувати шкоду у відповідності до ст. 237 Кодексу законів про працю України.

Згідно з ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Таким чином, шкода заподіяна майну підприємства і шкода заподіяна підприємству, як матеріальна відповідальність за незаконне звільнення працівника службовою особою, не є тотожними поняттями, а тому суд не вбачає підстави застосування до спірних правовірних норми ч. 6 ст. 28 ЦПК України щодо підсудності справи за вибором позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 21.07.2020 року, ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю відноситься до Київського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленомустаттею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Фрунзенському районному суду м.Харкова і її необхідно надіслати за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст.ст.27,31,32,187,258,260,353,354 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Цивільну справу за позовом Харківської медичної академії після дипломної освіти до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок незаконного звільнення - надіслати за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленоюЦПК Українипідсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першоїстатті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У відповідності до п.п. 15.5 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя