Справа № 182/8815/19
Провадження № 2-о/0182/14/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.08.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

присяжні Шлаган М.М.

Демиденко О.В.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Друга Нікопольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області та Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про оголошення померлим, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання свого батька ОСОБА_2 померлим, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є його батьком. Батько був зареєстрованим та мешкав в АДРЕСА_1 . Коли в Донецьку розпочалась антитерористична операція збройних сил України, в 2014 році батько переїхав до нього в Нікополь та проживав в його будинку АДРЕСА_2 . З 01.12.2014 року по 31.05.2015 року батько перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціальної політики Нікопольської міської ради. В травні 2015 року батько поїхав до м.Донецька і більше не повернувся. Останній зв`язок телефоном у нього з батьком був напочатку серпня 2015 року, а потім він додзвонитись до батька не міг. Знає, що батько хворів на онкологію і в серпні 2015 року після приїзду до Донецька, за словами родичів, з якими він зараз не спілкується, помер. Однак, з метою розшуку батька він звернувся до поліції, та отримав відповідь про те, що здійсненими заходами встановити місцезнаходження батька не виявилось можливим. Він знає, що в установі банку зберігається вклад, який батько перевів з Донецького банку в Нікопольський, але отримати його як спадкоємець не може. В зв`язку з чим вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити, посилаючись на те, що після від`їзду до міста Донецька та зникнення батька, він дзвонив своєму рідному брату, який проживає в Донецьку з метою вияснити, чого батько не бере слухавку, і брат його повідомив, що батько хворів, у нього стояв кардіостимулятор. А коли він пішов в лікарню на обстеження, в нього знайшли онкологію. Дружина брата повідомила його, що батько помер десь у вересні 2015 року. Але, коли він попросив брата вислати йому копію свідоцтва про смерть батька, брат відповів відмовою, сказавши: «Не дочекаєшься». Він не претендує на батьківський спадок в Донецьку (там є багато чого), але він теж син і хоче отримати спадок, який зберігається в банку м.Нікополя.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули. Про день та час розгляду справи по суті повідомлялись належним чином судовими повідомленнями. Однак, надали до суду заяви про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення вимог не заперечували.

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є батьком заявника по справі (а.с.5). Батько заявника ОСОБА_2 був зареєстрованим та мешкав в АДРЕСА_1 (а.с.15-16). В 2014 році ОСОБА_2 переїхав до заявника в Нікополь та проживав в його будинку АДРЕСА_3 року до травня 2015 року (а.с.8). З 01.12.2014 року по 31.05.2015 року ОСОБА_2 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціальної політики Нікопольської міської ради (а.с.6-7). В травні 2015 року батько заявника по справі поїхав до м.Донецька і більше не повернувся. Останній зв`язок телефоном у заявника з батьком був напочатку серпня 2015 року, потім зв`язок перервався. Заявник стверджує, що батько хворів на онкологію і в серпні 2015 року після приїзду до ОСОБА_3 помер. З метою розшуку батька заявник звернувся до поліції, однак, отримав відповіді про те, що здійсненими розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим (а.с.9-10). Заявник знає, що в установі банку зберігається вклад, який ОСОБА_2 перевів з Донецького банку в Нікопольський (а.с.14), але отримати його як спадкоємець не може. Визнання ОСОБА_2 померлим заявнику необхідно для оформлення спадщини.

Дані обставини в суді підтвердили й свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що є сусідами і добре знають родину ОСОБА_6 . Кілька років тому назад певний період часу вони бачили, що в домоволодінні заявника проживав його батько, а потім батька не стало. Чули, що батько з Донецька.

За таких обставин суд вважає заяву ОСОБА_1 обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 46 ЦК України, ст.295-300 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ольшанка Луговського району Курської області (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 ; останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) , - померлим.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал

Присяжні: М.М. Шлаган

О.В. Демиденко