У Х В А Л А

17 січня 2020 року

м. Київ

справа № 216/1262/13-ц

провадження № 61-23221 ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Сімоненко В. М. (суддя-доповідач),

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Центрально-Міського відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви посилався на те, що в 15 грудня 2015 року він звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу Мірошник А.Л., передбачених частиною першою статті 366 КК України.

На час розгляду скарги в суді, остаточне рішення у кримінальному провадженні прийнято не було.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 січня 2017 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки та закрито кримінальне провадження. Даною ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 січня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді державного виконавця 13 червня 2014 року умисно склала та видала завідомо неправдиву постанову про закінчення виконавчого провадження № 42622997.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, відмовлено у задоволенні заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що обставина притягнення державного виконавця Мірошник А. Л. до кримінальної відповідальності за складання та видачу завідомо неправдивої постанови про закінчення виконавчого провадження № 42622997 від 13 червня 2014 року, яка скасована, як помилкова постановою начальника відділу ДВС 03 березня 2016 року, не може ніяким чином вплинути на юридичну оцінку обставин, які досліджувалися в справі, що переглядалась.

20 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій скаржник посилаючись на неправильне застосуванням та порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ці судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, того факту, що обставини встановлені під час кримінального провадження щодо державного виконавця Мірошник А. Л. не були відомі суду під час розгляду його скарги на дії та бездіяльність посадових осіб Центрально-Міського відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, а тому вважає, що є підстави, передбачені законом для перегляду ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року в зв`язку з нововиявленими обставинами.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ст. 423, 424 ЦПК України, рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими обставинами, зокрема у зв`язку з наявністю істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звернулася із заявою, на час розгляду справи.

Така заява може бути подана протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (аналогічні положення містили норми статей 361-362 ЦПК України в редакції 2004 року).

Як на підставу перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що при розгляді скарги на дії державного виконавця та при розгляді кримінального провадження державний виконавець Мірошник А.Л. давала різні свідчення, а при розгляді кримінального провадження встановлена вина державного виконавця Мірошник А.Л., тому, це має вирішальне значення при вирішення скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 № 4 (далі за текстом - Постанова) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК ( п.1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України в новій редакції), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 4 Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 5 Постанови, неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 7 Постанови, обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК (п.1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України в новій редакції) є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Верховний Суд погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції, що про постановлення ухвали Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2017 року, якою було встановлено вину державного виконавця Мірошник А.Л. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, заявнику стало відомо вже після постановлення ухвали цим же судом від 20 травня 2016 року, якою було відмовлено у задоволенні його скарги на дії посадових осіб Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ, зокрема, начальника Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Носач П.Г., та державного виконавця Мірошник А.Л., вказана обставина не є нововиявленою в розумінні ст. 361 ЦПК (п.1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України в новій редакції), оскільки ці обставини не можуть ніяким чином вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Центрально-Міського відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко