Справа №: 398/1120/20
провадження №: 2/398/990/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" липня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого Крімченко С.А.,

за участю секретаря - Кулікової В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Джерело-2» ,третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,

представник позивача - ОСОБА_3

представник відповідача - Чемерис С.Я.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Джерело-2» про розірвання договору оренди землі, укладеного 25.07.2012 р. між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Джерело-2», зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Олександрійському районі 15.08.2012 р. за № 04177 , та стягнення заборгованості з орендної плати за вказаним договором за період з 2013 по 2017 роки та за 2019 рік у загальній сумі 30292 грн. 08 коп., а також стягнути з фермерського господарства «Джерело-2» на користь позивача 1681 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Позов мотивує тим, що на підставі державного акта на право власності на землю серії КР № 073253, виданого на підставі розпорядження Олександрійської райдержадміністрації від 09 квітня 2004 року № 212-р, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 7.53 га,яка розташована на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:000:0306. 25 липня 2012 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Джерело-2» було укладено договір оренди землі, зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Олександрійському районі 15 серпня 2012 року за № 04177, на підставі якого зазначена вище земельна ділянка була передана у строкове оплатне користування відповідача.Згідно п. 7 Договору оренди строк укладення договору на 10 років.Пунктами 8, 9 договору передбачено, що орендна плата за використання належної позивачеві земельної ділянки становить 5048 грн. 68 коп. та сплачується на користь орендодавця у строк до 31 грудня кожного року.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, з огляду на що, укладаючи договір оренди землі, ОСОБА_1 розраховував на те, що орендар належним чином буде виконувати прийняті на себе за договором обов`язки, дотримуватиметься встановленого договором порядку і строків сплати орендної плати.Зазначає, що протягом тривалого часу орендна плата позивачеві не виплачувалася, і лише на початку 2019 року, після наполегливого нагадування та особистої появи у фермерському господарстві, йому була виплачена орендна плата за 2018 рік, що дає підстави для дострокового розірвання договору.

Крім того, вважаючи , що договором оренди розмір орендної плати визначено на рівні 5048 грн. 68 коп., позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача орендної плати за період з 2013 по 2017, а також за 2019 роки, що становить загалом 30292 грн. 08 коп. (5048.68 грн. х 6 років).

Відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Так, позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути заборгованість з орендної плати за період 2013 -2017 роки та за 2019 рік в сумі 30 292,08 грн. та судові витрати в сумі 1681,60 грн. судового збору.Позов мотивований тим, що з 2013 року по теперішній час позивач отримав орендну плату лише один раз - за 2018 рік. Вважає, що позовна заява носить ознаки зловживання процесуальними правами як така, що подана у спорі, який має очевидно штучний характер.

Зазначає, що , 25.07.2012 року між відповідачем та позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,53 га, кадастровий номер № :02:000:0306.

Позивач ОСОБА_1 01.10.2012 р. видав на ім`я ОСОБА_2 довіреність, яка надавала право користування, обмеженого розпорядження вказаною земельною ділянкою та отримання орендної плати. Строк дії довіреності - до 01.10.2061 року. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Олександрійського міського | нотаріального округу Хоменком В.Ю. за номером в реєстрі нотаріальних дій 960.Також , цього ж дня , позивачем на ім`я ОСОБА_2 було складено заповіт на вказану земельну ділянку. Заповіт посвідчений Хоменком В.Ю., приватним нотаріусом Олександрійського міського | нотаріального округу , запис в реєстрі № 959.

Тому з моменту оформлення довіреності ОСОБА_2 отримував орендну плату за земельну ділянку з оформленням відповідних бухгалтерських документів (копії видаткових касових ордерів додано).В листопаді 2018 р. позивач звернувся до ОСОБА_2 , як голови фермерського господарства, з проханням видати йому орендну плату за 2018 рік в зв`язку з тим, що йому необхідні кошти.12.11.2018 року ОСОБА_5 особисто отримав орендну плату за 2018 рік в сумі 7614 грн., про що він поставив підпис в відомості пайщиків (копія відомості додається). Цей факт позивач не заперечує.В листопаді 2019 року він отримав з Олександрійського міськрайонного суду ухвалу про відкриття провадження по справі № 398/3344/19.Позивач ОСОБА_1 просив суд зобов`язати звільнити земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0306 та сплатити збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 38 000 грн. за період з 2013 р.- по грудень 2017 року .В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що ділянка зайнята ОСОБА_6 самовільно, без достатніх правових підстав. Також в позові було зазначено про те, що видані довіреність та заповіт скасовані в лютому 2018 року.В грудні 2019 року працівники бухгалтерії ФГ «Джерело-2» пропонували ОСОБА_1 виплати орендну плату за 2019 рік, але він відмовився її отримувати, зазначивши на самовільне зайняття ділянки та очікування рішення суду з цього питання. ОСОБА_6 подав відзив на позовну заяву та зазначив про наявність договору оренди земельної ділянки та законності користування нею господарством з відповідними доказами.07.02.2020 р. позовна заява ОСОБА_1 була залишена без розгляду.Таким чином, вважає, що відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 30292,08 грн. в якості орендної плати з 2013 по грудень 2017 року та 2019 рік. Вважає, що неотримання позивачем орендної плати відбулось не з вини господарства, а його відмови. В даному випадку іде мова про прострочення кредитора, яке врегульоване ст. 613 ЦК України. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником.Господарство готове виплатити ОСОБА_1 орендну плату за 2019 рік в сумі 8236,93 грн., інакше дана сума буде покладена на депозит у нотаріуса.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав і просить його задоволити.

Представник відповідача Чемерис С.Я. заперечує проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін , прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 липня 2012 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Джерело-2» було укладено договір оренди землі, зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Олександрійському районі 15 серпня 2012 року за № 04177, на підставі якого зазначена вище земельна ділянка була передана у строкове оплатне користування відповідача.Згідно п. 7 Договору оренди строк укладення договору на 10 років.Пунктами 8, 9 договору передбачено, що орендна плата за використання належної позивачеві земельної ділянки становить 5048 грн. 68 коп. та сплачується на користь орендодавця у строк до 31 грудня кожного року.

Позивач ОСОБА_1 01.10.2012 р. видав на ім`я ОСОБА_2 довіреність, яка надавала право управляти вказаною земельною ділянкою, передавати в оренду, підписувати договори оренди, сплачувати за нього необхідні платежі, отримувати від нього орендну плату, робити та подавати від його імені заяви, розписуватися за нього та виконувати всі інші дії в межах та в обсязі , передбачених чинним Законодавством України . Строк дії довіреності - до 01.10.2061 року. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Олександрійського міського | нотаріального округу Хоменком В.Ю. за номером в реєстрі нотаріальних дій 960.Також , цього ж дня позивачем на ім`я ОСОБА_2 було складено заповіт на вказану земельну ділянку. Заповіт посвідчений Хоменком В.Ю., приватним нотаріусом Олександрійського міського | нотаріального округу , запис в реєстрі № 959.

Згідно із частинами першою, третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Повноваження представника фізичної особи може здійснюватися за довіреністю, якою є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється в тому числі у разі скасування довіреності особою, яка її видала. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність.

Встановлено, що на підставі даного доручення представник ОСОБА_2 отримував від ФГ « Джерело-2» орендну плату протягом 2013-2017 років, що підтверджується видатковими касовими ордерами, наданими представником відповідача. Представник позивача не надав суду докази, що позивач протягом 2013-2017 років звертався до ФГ « Джерело-2» для отримання орендної плати і останнє відмовлялося її виплачувати позивачу.

Встановлено, що 15.02.2018 року позивач скасував надану ним довіреність ОСОБА_2 та заповіт на користь останнього, про що свідчать витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей та Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, про що повідомив ОСОБА_2 . Позивач отримав від ФГ « Джерело-2» орендну плату за 2018 рік при його зверненні до господарства 12.11.2018 року, що підтверджується копією відомості і не було заперечено представником позивача.В позові він і не просить стягнути орендну плату за 2018 рік.

Орендну плату за 2019 рік позивач отримав 26.05.2020 року, про що суду надана копія розписки . Затримка в отриманні орендної плати за 2020 рік виникла з вини позивача, який її своєчасно не отримав, так як звернувся 16.09.2019 року з позовом до суду про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків та чекав рішення суду по даній справі, що не спростовано в судовому засіданні представником позивача.

Відповідно відсутні правові підстави для стягнення з відповідача ФГ « Джерело-2» заборгованості по орендній платі за 2013-2017 роки та за 2019 рік. Позивач не позбавлений можливості звернутися з вимогою до ОСОБА_2 , який отримував за дорученням від позивача орендну плату протягом 2013-2017 років, щодо стягнення даних коштів, якщо останній їх не передавав позивачу.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідачем систематично не сплачувалася йому орендна плата протягом 2013-2017 років і тому він просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки саме з цієї підстави.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні на підставі наданих представником відповідача доказів встановлено і не спростовано представником позивача, що на підставі наданої позивачем довіреності ОСОБА_2 отримував від відповідача орендну плату протягом 2013-2017 років .

Отже, позивач повинен був довести належними доказами несплату орендної плати протягом 2013-2017 років відповідачем, однак у матеріалах справи такі докази відсутні.Інших підстав для дострокового розірвання договору оренди позивач не зазначив.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про розірвання договору оренди землі, укладеного 25.07.2012 р. між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Джерело-2», зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Олександрійському районі 15.08.2012 р. за № 04177 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 80, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

Вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (проживає: АДРЕСА_1 ), до Фермерського господарства «Джерело-2» (місцезнаходження: 28000, Кіровоградська область м. Олександрія вул. Кременчуцька, 217-а), третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (проживає: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3

Відповідач: Фермерське господарство «Джерело-2» (, місцезнаходження: 28000, Кіровоградська область м. Олександрія вул. Кременчуцька, 217-а).

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 04.08.2020 року.

Суддя С.А.Крімченко