Справа № 450/3286/19 Провадження № 2/450/523/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач 27.09.2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на дві земельні ділянки площею 0,2690 та 0,3608 га, розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_5 , до складу спадкової маси після смерті якої увійшло право власності на вказані вище земельні ділянки.

Своїм майном на випадок смерті ОСОБА_5 , не розпорядилася, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , окрім позивача, є його діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та дружина - ОСОБА_4 , які спадщину після його смерті не прийняли та на спадкове майно не претендують.

Позивач, як син спадкодавця, являється єдиним спадкоємцем першої черги, який вважається таким, що прийняв спадщину оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом з батьком та протягом шести місяців не заявив про відмову від такої. Однак він не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали державних актів на земельні ділянки були втрачені. З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити.

Представник відповідача - Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, та зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст.1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: довідку Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1110 від 3107.2019 року; копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №051772 від 30.12.2004 року; копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 009608 від 30.12.2004 року; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 12.12.2011 року; копію свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 31.10.1962 року; копію свідоцтва про народження НОМЕР_3 , яке видане повторно 28.11.2019 року; оголошення в газеті «Голос народу» № 49 (1755) від 07.12.2019 року про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №051772 від 30.12.2004 року та серії ЛВ № 009608 від 30.12.2004 року; заяву відповідача та третіх осіб про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1 ст.82 ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, який на час смерті спадкодавця проживав разом з ним у зв`язку з чим прийняв спадщину та претендує на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач та треті особи визнали позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 82, 200, 247,258-259, 263-265, 273, 315-319, 352-355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2690 га, кадастровий номер :10:000:0022, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №051772 від 30.12.2004 року;

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3608 га, кадастровий номер :20:000:0036, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №009608 від 30.12.2004 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМ. О. Кіпчарський