Справа №295/5566/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з Трикиша Ю.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Єсіної О.П.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Кузнєцова Д.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказана вище цивільна справа.

До судового засідання, призначеного на 21.07.2020, від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Кузнєцова Д.В., у якій відповідач послався на те, що раніше вже звертався до суду із заявами про відвід судді Кузнєцова Д.В. та в обґрунтування підстав відводу посилався на те, що сторони по справі дійшли згоди про розподіл будинку та земельної ділянки за третім варіантом висновку із п`яти запропонованих експертом, а також заявник подав клопотання, проти якого протилежна сторона не заперечувала. Після закінчення слухання суддя Кузнєцов Д.В. пішов до нарадчої кімнати, однак із неї він вийшов без письмового рішення, що є порушенням ряду статтей ЦПК України, та переніс засідання на 10.06.2020 року. На думку відповідача, суддя повинен був видати сторонам повний текст рішення з урахуванням всіх домовленостей сторін і закрити справу, але він не видав сторонам ніяких письмових рішень ні за 04.06.2020, ні за 10.06.2020 року і призначив слухання на 21.07.2020 року. Вже на засіданні 10.06.2020 позивач змінила свої вимоги і незаконні дії судді Кузнєцова Д.В. призвели до зриву домовленостей і всього судового слухання. Такими діями головуючий у справі знову перевищив свої повноваження.

Окрім того, суддя Кузнєцов Д.В. розглядав та приймав рішення по суті спору по іншим справам за участю сторін, а дана справа є похідною від вищевказаних справ. У задоволенні попередніх заяв про відвід судді було відмовлено. За словами ОСОБА_2 , при вирішенні його заяви про відвід суд повинен прийняти до уваги те, що відповідач неодноразово вказував про наявність упередженого ставлення головуючого судді при розгляді справи, заявляв відводи даному судді та звертав увагу на виникнення гострого суб`єктивного фактору з боку відповідача.

З огляду на викладене у заяві гр. ОСОБА_2 просить відвести суддю Кузнєцова Д.В.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав вимоги заяви, просив її задовольнити. Додав, що суддя є заінтересованою особою у результаті розгляду справи, фактично виступає адвокатом позивача.

Представник відповідача підтримав вимоги заяви та додав, що з метою уникнення конфліктної ситуації між його довірителем та головуючим по справі доцільним, на його думку, є взяття суддею самовідводу.

Позивач та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заяви, зокрема, з огляду на відсутність передбачених законом підстав для відводу судді.

Згідно із ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на те, що заява ОСОБА_2 про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вивчивши зміст заяви про відвід, з урахуванням думок сторін та їх представників у справі, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_2 про відвід задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Так, за приписами п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та/або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Разом з цим, на переконання суду, заява відповідача ОСОБА_2 не містить обґрунтувань відводу з підстав, визначених статтею 36 ЦПК України.

Фактично доводи клопотання про відвід зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді Кузнєцова Д.В., як прийнятими ним в ході розгляду даної справи, так і з рішеннями, ухваленими суддею в ході розгляду інших справ між тими самими сторонами.

При цьому, згідно з положенням ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України для задоволення заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В.

Окремо слід зазначити, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час розгляду справи є підставою для внесення таких доводів до апеляційної скарги у разі незгоди сторони із судовим рішенням.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Кузнєцова Д.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя