Справа № 694/1857/19
провадження № 2-о/694/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

31.07.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.

за участю: присяжних Заховайко Л.О., Курч І.О.

секретаря судового засідання Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Звенигородської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 просить ухвалити рішення, яким визнати фізичну особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним в зв`язку з психічним захворюванням.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженець с.Заліське, Тальнівського району, Черкаської області під час проходження військової служби в листопаді 1978 року захворів та проходив лікування в республіканській психоневрологічній лікарні №1 м.Ашхабада та був визнаний непридатним до військової служби з діагнозом шизофренія галюцінаторно-параноїдальний синдром, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №114/26 від 03.01.1979 року та висновком ОВВК Середньоазіатського пограничного округу від 25.05.1979 року. Після повернення з військової служби його брат проживав в с.Заліське Тальнівського району Черкаської області, працював та лікувався, однак його стан погіршувався і 12.06.2001 року він був поміщений до Звенигородського будинку-інтернат для інвалідів та престарілих, як інвалід 2 групи з діагнозом - шизофренія параноїдна форма, де і перебуває на даний час на повному державному утриманні. Внаслідок даного захворювання ОСОБА_2 не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, у зв`язку з цим просить визнати його недієздатним. Розлад його здоров`я носить хронічно стійко прогресуючи ускладнення, внаслідок чого він не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Відсутність рішення суду про визнання недієздатним ОСОБА_2 ставить під загрозу захист його майнових та немайнових інтересів, які він за станом здоров`я не може самостійно здійснювати. Тому заявник вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Звенигородського районного суду від 08.11.2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с.31).

Ухвалою суду від 26.11.2019 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.38).

09.01.2020 року винесено ухалу про витребування доказів, судове засідання відкладено (а.с.47).

Ухвалою суду від 07.02.2020 року призначено судово-психіатричну експертизу ОСОБА_2 , провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.67).

Ухвалою суду від 01.07.2020 року відновлено провадження у справі в зв`язку з надходженням висновку судово-психіатричного експерта №231 від 12.06.2020 року за результатами проведення експертизи та призначено розгляд справи по суті.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Ткаченко М.О. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та ухвалити рішення, яким задоволити подану заяву.

Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Звенигородської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, також надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Заяву визнають, не заперечують проти її задоволення.

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, що підтверджено

його паспортом /а.с.12/, був зареєстрований і проживав в с.Заліське Тальнівського району (а.с.12 зворот). Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвами про їх народження НОМЕР_1 , виданим 03.05.1971 року та НОМЕР_2 від 24.10.1958 року відповідно, де в графі батьки вказано: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (а.с.6,13).

Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії від 28.05.2001 року, ОСОБА_2 , 1958 року народження є інвалідом 2 групи безтерміново.

Згідно довідок Звенигородського будинку-інтернат для інвалідів та престарілих № 371-01/08 та №372-01/08 від 01.08.2019 року, ОСОБА_2 , 1958 року народження має інвалідність ІІ групи, дійсно постійно проживає у будинку-інтернаті з 12.06.2001 року по даний час /а.с.23/, згідно копії паспорта, доданої до матеріалів справи заявником, зареєстрований в Звенигородському будинку-інтернат з 26.07.2001 року /а.с.12 зворот/.

Згідно ч.1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово-психіатричного експерта № 231 від 12.06.2020 року Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», ОСОБА_2 страждає на хронічні стійкі психічні розлади, а саме на шизофренію параноїдну, з безперервно-прогресуючим перебігом на пізньому етапі розвитку процесу, з вираженим декомпенсованим змішаним (переважно афективно-параноїдним) дефектом особистості, через що не здатен розуміти значення своїх дій і керувати ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним в силу його психічного захворювання, що підтверджено належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦК Українисуд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннямист. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

З огляду на викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 10 - 13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 300, 352-355 ЦПК України, статтями 39, 40, 41, 55, 58, 60, 63 ЦК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Звенигородської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Заліське, Тальнівського району, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в Звенигородському будинку-інтернаті для інвалідів та престарілих за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатним.

Встановити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатним - два роки з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення

питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Гончаренко Т.В.

Присяжні Заховайко Л.О.

Курч І.О.