Справа № 347/2261/19
Провадження № 2/347/101/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді - Гордія В.І.,

з секретарем - Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Косівської райдержадміністрації про припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Косівської райдержадміністрації про припинення стягнення аліментів на утримання дитини.

Позивач в судове засідання не з"явився, при подачі позовної заяви подав заяву про розгляд справи без його участі.

Із позовної заяви видно, що з 30.11.2011 року позивач перебував у шлюбі із ОСОБА_2 , який рішенням косівського районного суду від 05.12.2017 року було розірвано. За час шлюбу народилася одна дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також у відповідачки був син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому за їх з відповідачкою спільною заявою рішенням Косівського районного суду від 10.02.2016 року йому було дозволено усиновити ОСОБА_4 . І на підставі вказаного рішення суду відділом РАЦС по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 23.03.2016 року, згідно якого дитині ОСОБА_4 було змінено прізвище та по батькові і якого було записано як ОСОБА_5 . Згідно рішення Косівського районного суду від 22.06.2018 року з нього на утримання дитини ОСОБА_5 було присуджено до стягнення аліменти в розмірі по 1000 грн. Проте, рішенням від 01.10.2018 року, Косівським районним судом було вирішено скасувати усиновлення позивачем дитини ОСОБА_5 із внесенням відповідних змін в актовий запис про народження дитини.

Відповідачка в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, а справу просить розглядати без її участі.

Представник органу опіки та піклування Косівської райдержадміністрації, Терьохіна Т.П., в судове засідання не з?явилася, подала заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справина підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини зазначені в ст. 121 СК України, згідно якої права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

В свою чергу, статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. А згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як видно із копії свідоцтва про шлюб (а.с.7), позивач ОСОБА_1 30.11.2011 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , якій після укладення шлюбу було присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ».

У даному шлюбі у сторін народилася одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8). Окрім того, у ОСОБА_2 , а надалі ОСОБА_2 , на час укладення шлюбу із ОСОБА_1 , уже була неповнолітня дитина, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за згодою матері, був усиновлений позивачем, в зв?язку із чим дитині було змінено прізвище та по батькові, що стверджується свідоцтвом про народження, повторно виданим 23.03.2016 року (а.с.9).

Згідно рішення Косівського районного суду від 05.12.2017 року, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 було розірвано і малолітніх дітей було залишено на вихованні матері (а.с.10).

22.06.2018 року заочним рішенням Косівського районного суду, судом було присуджено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.11).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.4 ст. 238 СК України, усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду.

01.10.2018 року заочним рішенням Косівського районного суду було скасовано усиновлення дитини ОСОБА_4 (після усиновлення - ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із внесенням відповідних змін в актовий запис про народження дитини (а.с.12-15). Вказане рішення ніким не оскаржувалось та набрало законної сили.

Правові наслідки скасування усиновлення передбачені статтею 239 СК України, зокрема, згідно положень частини 1 та 2 вказаної статті, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, а також те, що позивач уже немає жодних прав, а значить і обов?язків по відношенню до неповнолітнього сина відповідачки, ОСОБА_4 , 2007 р.н., і відповідачка ОСОБА_2 у поданій до суду заяві не заперечила щодо задоволення позову та припинення стягнення аліментів, то суд приходить до переконання, що стягнення із позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , 2007 р.н., слід припинити.

На підставі наведеного, ст.ст. 121, 232, 239 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Припинити стягнення аліментів за рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області, від 22 червня 2018 року із ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 із дня набранням рішення законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Гордій В.І.