КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року місто Київ.

Справа 361/6344/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5964/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В., Миронюк І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2020 року ( у складі судді Петришин Н.М., інформація про дату складення повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_2 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 06.06.2017 року уклав із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договір №ПІВ-06/17 на виконання робіт (надання послуг), окремі положення якого були змінені Додатковою угодою №1 від 12.07.2017 року. За договором відповідач зобов`язався виконати роботи передбачені п. 1.2. Договору, а замовник зобов`язався сплатити вартість робіт у розмірі 208 000 грн. На виконання договірних зобов`язань позивачем сплачено повну вартість робіт, навіть з переплатою, у розмірі 218 831 грн. До моменту подання позову відповідач умови договору не виконав та термін прострочення виконання зобов`язань становить 346 днів.

14.05.2018 року та 19.07.2018 року позивач направляв відповідачу претензію та вимагав повернути зайво сплачені кошти і виконати умови договору, проте відповідач так і не виконав взяті на себе зобов`язання. За таких обставин, позивач просив розірвати договір, укладений між сторонами.

Крім того, позивач вважає, що заборгованість відповідача через невиконання умов договору складається з основного боргу у розмірі 218 831 грн., інфляційного збільшення у розмірі 12 290 грн., 3 проценти річних - 6 223, 19 коп., пені (розрахованої за подвійною обліковою ставкою НБУ) - 66 776, 43 грн. Загалом, просив суд стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 304 120, 68 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення коштів задоволено частково.

Розірвано договір №ПІВ-06/17 на виконання робіт (надання послуг) від 06.06.2017 року, що укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 88 831 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять одну) гривню, інфляційні втрати у розмірі 7 918 (сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять тисяч) гривень 77 копійок, та 3% річних у розмірі 2 519 (дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять ) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, 20 лютого 2020 року ФОП ОСОБА_1 через поштове відділення подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову позивачу у позовних вимогах.

В апеляційній скарзі посилається на те, що воно не відповідає закону та фактичним обставинам справи і підлягає скасуванню.

Суд у своєму рішенні від 23.01.2020 вказує, що передбачені договором 1-й та 2-й етапи робіт виконані, тобто фактично спростовує обґрунтування позовних вимог, однак приходить до безпідставного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_2 не доведені належними та допустимими доказами, однак суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що у позивача наявні збитки в розмірі 88831 грн.

Невірним є твердження суду першої інстанції про те, що додаткові витрати з позивачем відповідач не узгодив.

Не погоджується з проведеним судом стягненням з відповідача 3-х процентів річних - 2519 грн. та інфляційних втрат, вважає, що в цій частині рішення не ґрунтується на законі, оскільки немає вини відповідача у порушенні зобов`язання.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 адвокат Уваров А.О. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, задовольнити апеляційну скаргу позивача у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду, 06 березня 2020 року ОСОБА_2 через поштове відділення подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати в частині вимог, в задоволенні яких суд відмовив, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення незаконне, необґрунтоване і таке, що винесене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права. Позивач вказує на те, що незважаючи на повну оплату погодженої ціни договору, відповідач на протязі двох років не виконав умови договору , а тому, роботи, які позивач замовляв та їх результат, уже втратили для позивача свою цінність, останній змушений був такі ж роботи замовити у іншої особи, а тому його збитками є вся сума, яку він вніс по договору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 проситьзалишити без задоволення апеляційну скаргу позивача.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги відповідача слід відмовити, апеляційну скаргу позивача задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до п. 1 ст. 837 ЦКУкраїни за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 2 ст. 837 ЦК України, договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом, що 06.06.2017 року між ОСОБА_2 (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладений договір №ПІВ-06/17 на виконання робіт (надання послуг), за яким замовник передає усі необхідні документи та вихідні дані, а виконавець вивчає технічні та картографічні матеріали та документи, проводить необхідні вишукування та виготовляє з урахуванням отриманих даних технічні матеріали, а саме: План існуючого використання території Об`єкта. (а.с. 6-8)

У пункті 1.3. Договору визначено, що роботи виконуються у 3 етапи:

І етап - підготовчі роботи: замовник передає усі необхідні документи та вихідні дані, а виконавець вивчає та аналізує наявні технічні та картографічні матеріали та документи стосовно території об`єкта, сканує наявні технічні та картографічні матеріали, оцифровує наявні скановані картографічні матеріали, дешифрує дані ГІС (геоінформаційних систем) а ДДЗ (дистанційного дослідження землі), дані космо- та аерознімання території, ортофотоплани, растрові та інші технічні матеріали, що знаходяться у публічному доступі, створює цифрові карти території в електронному вигляді;

2 етап - виконавець проводить необхідні вишукування та створює актуалізовану цифрову картографічну підоснову в електронному вигляді;

3 етап - виконавець виготовляє графічні матеріали, а саме: План існуючого використання території Об`єкта в електронному та в паперовому вигляді в масштабі 1:2000.

Датою завершення виконання робіт вважається дата підписання Сторонами акту здачі-приймання виконаних Робіт або коли він, відповідно до умов Договору вважається підписаним. (п. 1.4.)

Загальна вартість робіт згідно із даним Договором становить 138 000 гривень без ПДВ. (п. 2.1.)

12.07.2017 року між сторонами укладена Додаткова угода №1, якою збільшена площа території за межами населених пунктів та визначена: "Площа території Об`єкта біля 66 га." Загальна вартість робіт збільшена і становить 208 000 гривень, без ПДВ. (а.с. 13-14)

Відповідно до п.3 Додаткової угоди сторони узгодили наступне:

пункт 2.2.1.Оплата вартості 1 етапу робіт - 30 000 гривень (тридцять тисяч гри. 00 коп.), без ПДВ, здійснюється замовником упродовж п`яти календарних днів з моменту підписання даного Договору в порядку 100% авансового платежу.

2.2.2. Оплата вартості 2 етапу робіт - 130 000 гривень без ПДВ здійснюється замовником у 2 етапи рівними частинами: авансовий платіж у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) від загальної вартості 2 етапу робіт, а саме: 65 000 гривень (шістдесят п`ять тисяч гри. 00 коп.). без ПДВ, решта - 50% (п`ятдесят відсотків) від загальної вартості 2 етапу робіт, а саме: 65 000 гривень (шістдесят п`ять тисяч гри. 00 коп.), без ПДВ упродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання замовником повідомлення (листа) від виконавця про готовність розробленої актуалізованої цифрової картографічної підоснови.

2.2.3. Оплата вартості 3 етапу робіт 48 000 гривень (сорок вісім тисяч грн. 00 коп.). без ПДВ здійснюється замовником у 2 етапи наступним чином: авансовий платіж у розмірі 30 000 гривень (тридцять тисяч грн. 00 коп.), без ПДВ, решта 18 000 гривень (вісімнадцять тисяч грн. 00 коп.), без ПДВ, упродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання замовником повідомлення (листа) від виконавця про готовність розробленого Плану існуючого використання території Об`єкту в електронному та паперовому вигляді в масштабі 1:2000.

З моменту отримання повної оплати виконавець упродовж 2 (двох) робочих днів за накладною та/або супровідним листом передає замовнику оформлені належним чином матеріали Плану існуючого використання території Об`єкта в електронному та паперовому вигляді в масштабі 1:2000.

4. Всі інші умови Договору залишаються незмінними, крім передбачених цією Угодою, і Сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання, Замовник гарантує оплату вже проведених робіт у ході виконання положень попередньої редакції Договору.

На виконання умов договору ОСОБА_2 сплачено 07.06.2017 року - 39 031 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №07/06, 12 липня 2017 року сплачено 100 000 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру №12/07), 11 жовтня 2017 року сплачено 79 800 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру №11/10). (а.с. 24).

14.05.2018 року та 19.07.2018 року позивач направляв відповідачу претензію та вимагав повернути зайво сплачені кошти, нараховану пеню за невиконання умов договору і виконати взяті на себе зобов`язання за умовами договору.

У відповідь на вищевказані претензії ФОП ОСОБА_1 21.09.2018 року направив листа на електронну адресу позивача. (а.с. 27-30).

В якому вказував, що позивач має передати вихідні дані, а саме координати поворотних точок меж змельних ділянок та скласти акт взаєморозрахунків станом на 01 жовтня 2018 року.

При цьому результати роботи, а саме план існуючого використання території об`єкту замовнику переданий, або направлений поштою так і не був.

В суді першої інстанції та в апеляційному суді відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що він повністю виконав умови договору, проте з огляду на те, що відповідач відмовився оплачувати додаткові витрати, понесені відповідачем з метою виконання умов договору, відповідач вважав можливим не передавати позивачу результати роботи. Крім того, відповідач посилався на те , що план використання території був переданий за згодою позивача юридичній особі, для продовження робіт за іншим договором.

На підтвердження заперечень, відповідач надав такі докази: Додаток №1, де знаходиться рукописний текст: «червоний контур затверджую замкнений контур території існуючого використання земель. 08.09.2017 року» (а.с. 45); Акт приймання-передачі містобудівної документації, складений 11.09.2017 року ФОП ОСОБА_1 та представником ТОВ «Науково-виробнича фірма «ГРАНД ЛТД» та накладна (а.с. 46, 47); План існуючого використання території у паперовому вигляді (а.с. 49,50); Договір №ПР-06/17, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "Науково-виробнича фірма "ГРАНТ ЛТД (а.с. 52-54); розписки ОСОБА_3 про отримання ним коштів від ОСОБА_1 за виконання топографо-геодезичних робіт на суму 400 дол. США від 14.06.2017, 400 дол. США від 29.06.2017 та 27 150 грн. від 01.09.2017. (а.с. 55-57), звіти про витрати у відрядженні ФОП ОСОБА_1 (всього на суму 6 311, 39 грн), посвідчення про відрядження, подорожні листи службового легкового автомобіля, фіскальні чеки на придбання пального (а.с. 58-75).

Свідок ОСОБА_3 у суді першої інстанції пояснив, що він є сертифікованим геодезистом та перебуває з відповідачем у робочих стосунках. Відповідач замовив зробити топографічну зйомку земельної ділянки, для цього свідок 3 чи 4 рази приїжджав у с. Білки, що знаходиться на межі Житомирської та Київської областей, позивач також був присутній, показував межі земельної ділянки . Роботу свідок виконав, за що відповідач заплатив йому близько 50 000 грн. готівкою. Також свідок повідомив, що на прохання позивача, передав йому результати своєї роботи в електронному вигляді.

З огляду на викладені обставини встановлено, що між сторонами було укладено договір на виконання робіт, який за своїм предметом та умовами відповідає договору підряду, отже, регулюється законодавством щодо підряду.

Судом встановлено, що після підписання договору, виконавцем здійснювались певні роботи на виконання умов договору і позивачем оплачено три етапи робіт згідно пунктів 2.2.1., 2.2.2 та 2.2.3 у загальному розмірі 208 000 грн та додатково 10 831 грн.

Відповідно до пункту 2.2.3 Договору з моменту отримання повної оплати виконавець упродовж 2 робочих днів за накладною та/або супровідним листом передає замовнику оформлені належним чином матеріали Плану існуючого використання території Об`єкта в електронному та паперовому вигляді в масштабі 1:2000.

При цьому, пунктом 2.3 передбачено, що до вартості робіт згідно із п. 1.2. цього Договору не входять витрати, що пов`язані з виконанням Договору, на отримання необхідних вихідних даних: інформації, технічних матеріалів та документів, на оплату адміністративних послуг, вихідної публічної технічної та проектної документації про територію Об`єкту, на якій розташовані земельні ділянки замовника, що сплачуються замовником окремо на підставі підтверджуючих дані витрати документів.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач визнав, що він не направляв позивачу докази понесення ним додаткових витрат, та не виставляв йому письмову вимогу з зазначенням конкретної суми, яку позивач має доплатити за додаткові роботи, що не входили в основну суму договору. Не була зазначена така вимога і в листі , який відповідач 21 вересня 2018 року направляв позивачу, в якості відповіді на претензію виконати договір.

Відповідно до ст. 856 ЦК України, якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв`язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

Суд першої інстанції вірно встановив, що оскільки відповідач попередньо не погоджував з замовником розмір додаткових витрат, які він має понести, а крім того, не виставляв конкретних сум та не надавав підтверджуючі докумкенти, що такі витрати він поніс, замовник виконав свої зобов`язання, щодо оплати вартості замовлених ним робіт з урахуванням положень договору про додаткові витрати, сплативши основну суму по договору та 10 831 грн. як додаткові витрати.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не має права на притримання , безпідставно не передав позивачу результати виконаної ним роботи, та продовжував їх утримувати, до моменту звернення позивача з даним позовом і лише під час розгляду справи в суді першої інстанції 20 березня 2019 року став пропонувати отримати виготовлений ним план та підписати акт виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що останній платіж по договору позивач вніс 11 жовтня 2017 року в сумі 79 800 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру №11/10). (а.с. 24).

Таким чином, відповідач зобов`язаний був передати позивачу протягом 2 робочих днів з цієї дати оформлені належним чином матеріали Плану існуючого використання території Об`єкта в електронному та паперовому вигляді в масштабі 1:2000.

Відповідно до ст. 849 ЦК Ураїни

1. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

3. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

З огляду на те, що з жовтня 2017 року до 20 березня 2019 року, відповідач навіть не намагався виконати умови договору, та на вимоги позивача передати йому план використання території, відповідповів необгрунтованою та безпідставною відмовою, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за таких обставин відповідач допустив істотне порушення умов договору, від якого позивач мав право відмовитись , та правомірно задовольнив вимогу про розірвання договору.

При цьому суд вірно вважав доведеним, що саме з вини відповідача , позивач- замовник за договром підряду відмовився від договору.

Суд також вірно встановив, що порушень умов договору з боку замовника щодо проведення додаткової оплати наданих послуг, відповідачем доведено не було.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що договір був виконаний та результати роботи в присутності позивача були передані юридичній особі ТОВ "НВФ "Гранд -ЛТД", що підтверджується актом прийому-передачі, колегія суддів не приймає з огляду на те, що вказаний акт не підписувався позивачем, а кім того, за умовами договору, результати роботи мали бути передані саме позивачу в паперовому та електронному вигляді.

В апеляційному суді відповідач та його представник визнали, що позивачу результати виконаної роботи відповідач пропонував уже після того як позов був поданий до суду в 2019 році. До цього підрядник не пропонував позивачу підписати акт-прийому пердачі виконаних робіт та отримати результати роботи.

Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування збитків, завданих позивачу суд не повно встановив обставини справи, які мали правове значення для її вирішення не вірно застосував закон, що підлягав до застосування та визнав доведеними ті обставини, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що , позивачу необхідно відшкодувати збитки за виключенням витрат, які понесені відповідачем на виконання умов договору. Суд вважав доведеним, що відповідачем на виконання умов договору були понесені витрати в розмірі 139 031 грн.

При цьому суд виходив лише з того, що позивач виконував свої зобов`язання оплачуючи певні етапи роботи.

Разом з тим суд не врахував, що метою укладення договору та проведення всіх етапів робіт, було спрямоване на отримання матеріалів Плану існуючого використання території Об`єкта.

Суду не було надано жодного доказу, передачі позивачу такого плану з відповідними додатками, а тому виконання всіх попередніх етапів робіт для позивача не мало ніякого позитивного результату, оскільки останній в повному обсязі був позбавлений відповідачем того, на що він розраховував укладаючи договір та оплачуючи роботи.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач, виконуючи договір поніс витрати на суму 139 031 грн.

Крім того, стягуючи понесені відповідачем витрати, суд не врахував, що договір підлягав розірванню саме через істотні відступи від умов договору, допущені відповідачем.

Безпідставно не передаючи позивачу, виконану роботу на протязі періоду більше ніж рік, відповідач змусив останнього звернутись до іншого виконавця та відмовитись від послуг відповідача, що є правом останнього.

При цьому розмір збитків позивача є вся сума, яку він передав відповідачу, оскільки позивач за укладеним договором не отримав нічого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є витрати які особа має понести для відновлення свого порушеного права.

Позивачу необхідно повторно нести всі витрати для виконання та отримання аналогічного плану використання території об`єкту.

Посилання відповідача на те, що картографічні роботи, які виконав свідок ОСОБА_3 , передав позивачу та які були оплачені відповідачем, можуть бути використані в подальшому позивачем є недоведеним припущенням.

Разом з тим, оскільки рішення суду про розірвання договору, яке в цій частині визнається законним, набирає законної сили з дати прийняття даної постанови, обов`язок повертати позивачу отриману від нього суму за договром у відповідача виникає лише після 22 липня 2020 року, а тому вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних за період зазначений в позовній заяві не грунтуються на законі, оскільки грошове зобов`язання у відповідача про повернення замовнику грошей виникає лише після ухвалення рішення в даній справі.

Вимоги позовної заяви про стягнення пені правомірно не були задовлені судом, оскільки така відповідальність договором, укладеним між сторонами не передбачена.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що рішення суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування збитків з урахуванням інфляції та 3% річних ухвалено за не повно встанволених обставин справи та за недоведеності тих обставин, які суд вважав встановленими, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задовоелння цих вимог на суму 218831 грн.

В іншій частині рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому керуючись ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 злишається без задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню і понесені позивачем судові витрати.

Так судом були задоволені немайнові вимоги позивача про розірвання договору та майнові вимоги на суму 218831 грн. До суду першої інстанції за такі вимоги позивач мав сплатити 704 грн. 80 коп. (немайнові вимоги) та 2188 грн. 31 коп. майові вимоги, відповідно за подачу апеляційної скарги в межах задоволених вимог позивач мав сплатити 150% -1057.20 грн. немайнові вимоги та 3282 грн. 47 коп. майнові вимоги, загальна сума судовог збору, яку відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу становить 7 232 грн. 78 коп.

З огляду на те, що апеляційна скарга відповідача залишена без зпадоволення, понесені ним витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374- 376, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2020 року в частині вирішення вимог про відшкодування збитків з урахуванням інфляції та 3% річних скасувати та постановити нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки в розмірі 218.831 грн., судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 7232 грн. 78 коп.

В задоволенні вимог про стягнення інфляції, 3% річних відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 липня 2020 року.

Головуючий

Судді