Справа № 552/6832/19
У Х В А Л А

24.01.2020 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.,

секретаря судового засідання Горошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 . 17 грудня 2019 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Свою скаргу обґрунтовував тим, що державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області у виконавчому провадженні № 50372429 було накладено арешт на грошові кошти, які містяться на зарплатному рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (ІВАN НОМЕР_2 ), відкритому в Харківській обласній дирекції АТ «Райффазен банк Аваль, МФО 350589, ЄДРПОУ банку 23321095.

Арешт даного зарплатного рахунку мотивований тим, що у Київському відділі ДВС м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області перебуває виконавче провадження № 50372429 з примусового виконання виконавчого листа № 2/180/626/2015 від 16.10.2015 р., виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.05.2015 р. і до повноліття дитини.

З постановою державного виконавця скаржник не погоджується, тому просить суд скасувати незаконно накладений арешт зарплатного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (ІВАК НОМЕР_2 ), відкритий в Харківській обласній дирекції АТ «Райффазен банк Аваль, МФО 350589, ЄДРПОУ банку 23321095.

Також просив зобов`язати керівника Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ в Полтавській області внести відповідні відомості про скасування арешту у виконавчому провадженні №50372429.

Державний виконавець Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Коцький Ю.В. надав відзив на скаргу, у якій зазначив, що Державним виконавцем 03.03.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження яку направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №12/1543.

Оскільки, заборгованість зі сплати аліментів станом на 14.03.2018 перевищує суму відповідних платежів за три місяці, винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Вказані постанови повернулися до відділу із Укрпошти з відміткою «Закінчення терміну зберігання», що свідчить про умисне неотримання постанов та ухилення від сплати аліментів боржником.

09.10.2019 АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомив про відкриття рахунку ОСОБА_1 .

Зважаючи на вищевказане повідомлення банку, державним виконавцем постановою від 17.10.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Тобто бате наклав арешт лише на рахунки боржника на які не заборонено законом.

Станом на 01 грудня 2019 року заборгованість за аліментами становить 88695,17 грн.

Тому в задоволенні скарги просив відмовити.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, звернувся до суду з заявою. у якій просив розглянути скаргу за його відсутності.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду відзив, в якому просив в задоволенні скарги відмовити. Крім того, просив розглянути скаргу в його відсутності.

Стягувач ОСОБА_3 , яка належно повідомлена судом про дату, час та місце розгляду скарги (а.с.59), в судове засідання також не з`явилась.

Оскільки відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка сторін виконавчого провадження та виконавця не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, на підставі наданих до суду доказів та матеріалів.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 року в справі № 2/180/626/2015, яке вступило в законну силу, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2015 року і до повноліття дитини.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст.ст. 2,18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Встановлено, що зазначене судове рішення боржником ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконується, виконавчий лист, виданий по справі № 2/180/626/2015, стягувачем ОСОБА_3 пред`явлено на примусове виконання, рішення знаходиться на примусовому виконанні в Київському відділі ДВС м. Полтави ГТУЮ в Полтавській області, в провадженні державного виконавця Коцького Ю.В.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Судом встановлено, постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 03 березня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області в справі № 2/180/626/2015 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .

Також встановлено, що вказана постанова державним виконавцем направлена сторонам виконавчого провадження, в тому числі і ОСОБА_1 (а.с.25-26).

Заходами примусового виконання рішень відповідно до норм ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до норм п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

В силу абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту лише на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Жодні інші заборони законом не визначені.

Отже, наведені норми Закону не містять заборони накладення арешту на кошти, що знаходяться на поточному рахунку боржника, на який зараховується заробітна плата боржника.

Як встановлено судом, АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16 серпня 2019 року направив на адресу Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області лист №81-15-9/18940-БТ з повідомленням про те, що ОСОБА_1 відкритий банківський рахунок № НОМЕР_3 / НОМЕР_4 . Будь-які відомості про те, що вказаний рахунок є зарплатним рахунком, вказаний лист не містить (а.с.11).

У зв`язку з цим державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 50372429 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , винесено постанову від 17 жовтня 2019, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.48).

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника регламентовано розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження», статтею 68 якої визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Частиною 2 статті 70 цього Закону передбачена можливість утримання із заробітної плати боржника за виконавчими документами заборгованості. Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

З огляду на викладене суд відхиляє доводи скаржника про порушення державним виконавцем ч.2, 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки її норми не визначають порядок накладення арешту на банківські рахунки. Між тим, накладення арешту на кошти боржника, що містяться на банківських рахунках, та звернення стягнення на ці кошти є двома різними за своїм змістом виконавчими діями, і матеріали справи не містять доказів того, що на ці кошти звернуто стягнення.

Зазначене рішення державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих державному виконавцеві, тому суд приходить до висновку, що таке рішення є правомірним, а вимоги скаржника про визнання незаконною та скасування постанови від 17 жовтня 2019 року є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є безпідставною, в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2020 року.

Суддя О.А.Самсонова