Справа № 589/1636/20
Провадження № 2/589/995/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

відповідача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 49200 грн. 15 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 13.07.2015 та судові витрати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н 13.07.2015 відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 28.04.2020 утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь.

Ухвалою суду від 15.06.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

07.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вона просить в задоволенні позову відмовити у зв`язку з його незаконністю та необґрунтованістю. Свою позицію відповідач мотивує тим, що в порушення норм ст. 207 ЦК України позивач не надавав йому при укладанні договору для ознайомлення та підпису Умови та правила надання банківських послуг, у підписаній ним заяві позичальника від 13.07.2015 процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Тому надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між ними договору. Посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладена у Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, Постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 09.01.2020 року у справі № 203/4297/18, провадження № 61-17755св19 та у справі № 643/5521/19, провадження № 61-20093св19, вважає, що позовні вимоги про стягнення з нього процентів за користування кредитом з 13.07.2015 по 28.04.2020 в розмірі 15753,21 грн. суперечать висновкам Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права та вимогам ст. ст. 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 263 ЦПК України і є необґрунтованими.

22.07.2020 представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 надала до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що позивач, підписуючи анкету-заяву засвідчив особистим підписом про те, що згоден тим, що заява разом із пам`яткою, умовами та правилами, а також тарифами складає між ним та банком договір, а також про те, що ознайомлювався із вказаними документами, які були наданні йому для ознайомлення в письмовому вигляді. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в Заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Укладення договору таким чином чинному законодавству не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні умови для вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позивальник ознайомлений, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та надано можливість доступу до нього, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Також представник позивача вказує на те, що ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини, в даному випадку видавалась платіжна картка з встановленим кредитним лімітом. Крім того, до матеріалів позову долучено довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточку проценту ставку у розмірі 3,6 % (43,2 % на рік), вказано розміри комісій, штрафів, тощо. Вважає, що сторонами були обговорені усі істотні умови. З виписки по картковому рахунку чітко прослідковується рух коштів та підтверджується факт користування карткою «Універсальна». Наголошує, що наданими доказами підтверджується чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі підстави для стягнення заборгованості з відповідача. У відповіді на відзив представник позивача просить суд врахувати висновки Верховного Суду у справах №356/1635/16-ц від 10.04.2019, №428/2873/17 від 28.03.2019, № 755/2720/16-ц, №666/388/16-ц від 17.04.2019. Також вказує на правомірність нарахування позивачем відсотків на заборгованість за кредитом та процентів до повного погашення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнали частково, а саме, в сумі 17000 гривень (сума збільшеного кредитного ліміту).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що 13.07.2015 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому, як вбачається з наданої позивачем довідки розмір кредитного ліміту було збільшено до 17000 гривень. Дану обставину відповідач визнає.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1055 ЦК України визначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Судом встановлено, що 13.07.2015 відповідач ОСОБА_1 як клієнт банку, підписала надруковану «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку». Даної обставини відповідач не заперечувала.

В анкеті-заяві зазначено, що позичальник згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які викладені на офіційному сайті ПриватБанку www. privatbank.ua, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Згідно розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви станом на 28.04.2020 заборгованість відповідача перед позивачем становить 49200,15 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредита в сумі 30627,89 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита в сумі 30627,89 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 13656,51 грн., 2096,70 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2319,05 грн. - штраф (процентна складова).

Доказів погашення заборгованості за тілом кредиту відповідач не надала.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даній справі позивач мав довести факт укладення кредитного договору - отримання кредитних коштів позичальником, а відповідач, який не визнавав позов повністю, мав довести факт повернення всіх сум, які він мав виплатити кредитору згідно умов кредитного договору. Однак, будь-яких доказів на підтверження своїх заперечень відповідач не надала.

Відповідно до правової позиції, зазначеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитних договорів.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з позичальником АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог передбачених ч.2 ст.11 Закону України № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Оскільки судом не встановлено належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг", витяг з яких доданий до позовної заяви, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника та брав на себе зобов`язання зі сплати штрафів в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача залишок неповернутого тіла кредиту, а саме, в розмірі 30627,89 грн.

Враховуючи, що судом частково задовольняються позовні вимоги, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати із сплати судового збору за подання позовної заяви пропорційно задоволеній частині позовних вимог (30627 грн. 89 коп. становить 62 % від 49200 грн. 15 коп.).

Керуючись ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629,1054 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 13.07.2015 в сумі 30627 грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1303 грн. 24 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Сидорчук