Справа №297/1067/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., при секретарі Кузьма Т.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради, про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення над нею опіки та призначення ОСОБА_1 опікуном останньої.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що її донька - ОСОБА_2 не будучи в зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_3 . З дня народження дитини, вона - позивачка, будучи її бабусею опікувалася онукою, оскільки рідна мати ОСОБА_2 уваги до дитини не проявляла. ОСОБА_2 неодноразово йшла з дому та поверталася через місяці. Остання веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вихованням дитини не займається, забуває про неї, дитиною не цікавиться, не виявляє до неї ніякої турботи, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. На даний час малолітня ОСОБА_3 знаходится у нею на вихованні та на її повному матеріальному утриманні. А тому, просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, оскільки остання знаходится у нею на вихованні, просить суд встановити над нею опіку та призначити її - ОСОБА_1 опікуном останньої.

Крім того, 30 червня 2020 року, позивач ОСОБА_1 , до початку розгляду справи по суті, подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить суд також стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн. щомісяця, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 41-42).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задоволити (а.с. 55).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Крім того, стверджує, що її малолітня донька ОСОБА_3 з народження проживає з позивачкою, тобто її матір`ю, яка виховує дитину та піклується про неї (а.с. 56)

Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради Садварі О.В. в судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути без участі представника служби у справах дітей Берегівської міської ради (а.с. 59).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_1 від 24 березня 2011 року (а.с. 4).

Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_2 , будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , неодноразово покидала дитину, її вихованням не займається, дитиною не цікавиться, не виявляє до неї ніякої турботи, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Крім того, така веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями.

Як стверджує позивач, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 , про що не заперечує і відповідач ОСОБА_2 , що стверджується її заявою від 30 липня 2020 року (а.с. 56).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області №297/1003/20 від 03 червня 2020 року, ОСОБА_2 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніхй дітей (а.с. 35-36).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради про можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Берегівської міської ради вважає за доцільне в інтересах малолітньої позбавити громадянку ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити опікуном останньої ОСОБА_1 (а.с. 60-61).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_2 , будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, не турбується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитину матеріально, суд вважає позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується її заявою від 30 липня 2020 року (а.с. 56),

Крім того, позивач просить суд встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити її - ОСОБА_1 опікуном останньої.

Згідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Разом з тим, згідно висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради, такий просить призначити опікуном малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 (а.с. 60-61).

А тому, суд вважає, відповідно до ч. 3 ст. 60 СК України, встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 її опікуном.

Крім того, позивач просить стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн. щомісяця, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 липня 2020 року 2 318 гривень, тобто мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1 159, 00 гривень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 180 СК України, те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, те що відповідач є працездатною, встановлений мінімальний розмір аліментів на дитину часто не є достатнім для належного забезпечення дитини всім необхідним, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, суд вважає, що згідно заяви відповідача ОСОБА_2 від 30 липня 2020 року, остання позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 56).

Крім того, суд враховує положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, згідно якого у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 гривень за вимогу по стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 105,112,180-182,184, 150, 164, 243, 244, СК України, ст. 55, 60 ЦК України, ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 №789-XII, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 141, 206, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

рішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 її опікуном.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень щомісяця, починаючи з 30 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп..

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Фейір О. О.