Справа № 750/3628/20
Провадження № 2/750/993/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря Будаш М.В.,

справа № 750/3628/20

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

04.05.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивувала тим, що дитина мешкає окремо, батько не цікавиться розвитком дитини, не займається вихованням, матеріально не утримує.

У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На даний час дитина проживає разом з мамою ОСОБА_1 і знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дочки, проживає окремо. Надав нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України №3 в Постанові „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради №186 від 27.07.2020 року, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, орган опіки та піклування встановив, що вихованням та матеріальним утриманням в повному обсязі дитини займається мати, батько вихованням не займається, її життям не цікавиться.

Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому ухилення від виховання дитини є лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, ст. 164 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) про позбавлення батьківських прав задовольнити

ОСОБА_4 батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Суддя Н.В.Требух