ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 669/74/17
Провадження № 22-ц/4820/14/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Садік Н.Д.

з участю представників ТОВ НВА «Перлина Поділля»

Постульги В.Є., Олігорського О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №669/74/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року (суддя Бараболя Н.С., повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» про визнання недійсним договору оренди землі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

23 січня 2017 року ТОВ «Україна 2001», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 28 червня 2012 року з ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,8816 га (кадастровий №:06:007:0007) строком на 10 років. Зазначений договір оренди не припинив свою дію, не був розірваний ні за згодою сторін, ні в судовому порядку. У період дії цього договору 08 серпня 2016 року між орендодавцем ОСОБА_1 і ТОВ НВА «Перлина Поділля» був укладений договір оренди тієї ж земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки площею 2,8816 га (кадастровий №:06:007:0007) зареєстровано за ТОВ НВА «Перлина Поділля» державним реєстратором КП «Ізяславське БТІ» Лапчук Л.І. відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2016 року, індексний номер 30981987. Укладення договору оренди землі з новим орендарем можливе лише після розірвання договору з попереднім орендарем.

Укладений з ТОВ НВА «Перлина Поділля» договір порушує їхні права. Тому, позивач просив: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,8816 га (кадастровий №:06:007:0007), укладений 08 серпня 2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ НВА «Перлина Поділля»; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки від 17 серпня 2016 року, індексний номер 30981987, на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 08 серпня 2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ НВА «Перлина Поділля».

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року задоволено клопотання представника ТОВ «Україна 2001» та в зв`язку з відмовою від позову закрито провадження в справі в частині позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора КП «Ізяславське БТІ» Лапчук Л.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2016 року, індексний номер 30981987, щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 2,8816 га (кадастровий №:06:007:0007), прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 08 серпня 2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ НВА «Перлина Поділля».

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року в позові відмовлено.

ТОВ «Україна 2001», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення суду про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права. Суд не врахував, що остання сторінка договору оренди від 28 червня 20112 року містить відмітку про реєстрацію цього договору у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області. Відповідачами не надано доказів на спростування подання ТОВ «Україна 2001» заяви на реєстрацію договору оренди та відмови у прийнятті такої заяви. Судом не надана належна оцінка тим фактам, що Книга записів не була сформована та збережена в архівних справах реєструючого органу внаслідок недбалих дій посадових осіб відділу Держгеокадастру у Білогірському районі, що підтверджується листом від 13 березня 2017 року та актом перевірки від 28 лютого 2018 року ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області, листами Держгеокадастру у Білогірському районі від 10 серпня 2016 року, від 18 жовтня 2017 року, від 13 лютого 2017 року. Не надано належної оцінки показам свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Справа розглянута за відсутності відповідачки ОСОБА_1 , а клопотання про її виклик до суду безпідставно відхилено. Договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Україна 2001» не визнавався недійсним, а тому в силу ст. 204 ЦК України він є правомірним. Укладення договору оренди землі з новим орендарем можливо лише після розірвання договору оренди з попереднім орендарем.

У засіданні апеляційного суду представники ТОВ НВА «Перлина Поділля» визнали апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акта серії ЯЛ №697986, виданого на підставі розпорядження Білогірської районної державної адміністрації №269/2010-р. від 11 серпня 2010 року, на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області площею 2,8816 га, кадастровий номер :06:007:0007.

28 червня 2012 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Україна 2001» був укладений договір оренди цієї земельної ділянки строком на 10 років (т. 1, а.с. 5-6).

На підставі пункту 43 указаного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

На останній сторінці договору міститься напис із зазначенням прізвища посадової особи ОСОБА_4 про реєстрацію договору у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області із вчиненням у Державному реєстрі земель запису від 28 червня 2012 року за №03918, засвідчений підписом і скріплений відбитком печатки відділу Держкомзему у Білогірському районі.

08 серпня 2016 року ОСОБА_1 за договором оренди передала в оренду ту саму земельну ділянку в строкове платне користування ТОВ НВА «Перлина Поділля» (т.1, а.с.70-71).

Право оренди спірної земельної ділянки за ТОВ НВА «Перлина Поділля» зареєстровано державним реєстратором Комунального підприємства «Ізяславське бюро технічної інвентаризації» Лапчук Л.І. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2016 року, індексний номер 30981987.

ОСОБА_1 у адресованій суду заяві від 20 березня 2017 року (т.1, а.с.31) підтверджує укладення договору оренди земельної ділянки з ТОВ НВА «Перлина Поділля».

ТОВ «Україна 2001» такі дії відповідачів у період дії договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного між ним і ОСОБА_1 28 червня 2012 року, вважає порушенням свого права користування спірною земельною ділянкою.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При ухваленні рішення про відмову в позові суд першої інстанції виходив з відсутності порушеного права позивача, оскільки договір оренди землі від 28 червня 2012 року у встановленому законом порядку зареєстрований не був, а тому право оренди спірної земельної ділянки у ТОВ «Україна 2001» не виникло.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

В силу ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України в редакції, чинній на час подання позову до суду, лише порушене, невизнане або оспорюване право підлягає захисту в судовому порядку.

Аналогічну норму містить діючий ЦПК України (ст. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 210 ЦК України перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюється законом.

За змістом ст. 638 ЦК України моментом укладення договору оренди слід вважати момент, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов, який з урахуванням письмової форми та обов`язкових реквізитів визначається моментом підписання договору у зазначену у ньому дату.

Статтями 125, 126 ЗК України, у редакції, чинній станом на час укладення договору оренди між ОСОБА_1 і ТОВ «Україна 2001», визначено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній станом на час укладення договору оренди від 28 червня 2012 року, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У силу приписів ст. 20 цього Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з визначенням у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, набрання чинності договором оренди земельної ділянки законодавець пов`язує із виникненням у орендаря права оренди після державної реєстрації такого договору в установленому законом порядку.

Вказані вище норми законодавства дають підстави для висновку про те, що укладений правочин у формі договору з передачі в оренду земельної ділянки, який не зареєстрований в установленому законом порядку не можна вважати таким, що створює юридичні наслідки для його сторін у вигляді набуття прав та обов`язків стосовно його предмета.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ЗК України, у чинній станом на 28 червня 2012 року редакції, державний реєстр земель складається з двох частин: а) Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок (далі Книга записів); б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Порядок державної реєстрації договору оренди був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 №1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі».

Порядок ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (далі Порядок) визначав процедуру ведення за формою згідно з додатком Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (далі - Книга записів) - документа, який є власністю держави і складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок (п. 1).

Згідно з пунктами 4, 6 Порядку Книга записів відкривається та ведеться:у паперовому вигляді - територіальним органом Держземагентства;

в електронному вигляді - операторами - структурними підрозділами державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» - адміністратора автоматизованої системи державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до автоматизованої системи державного земельного кадастру (далі - автоматизована система), заповнюють бланки державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою з використанням автоматизованої системи та формують з її використанням аркуші Книги записів.

Книга записів у паперовому вигляді зберігається у територіальному органі Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

Книга записів в паперовому вигляді складається з аркушів, які формуються з використанням автоматизованої системи.

Книга записів в електронному вигляді ведеться у складі автоматизованої системи та формується на підставі даних файла обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (далі - обмінний файл) та електронних (цифрових) зображень документів, отриманих від територіальних органів Держземагентства.

Записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі (п. 10).

Згідно з п. 11 Порядку дата внесення запису до розділу Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

Кожному документові, що посвідчує право на земельну ділянку, при здійсненні його державної реєстрації, з використанням автоматизованої системи, присвоюється реєстраційний номер (п. 14).

Станом на час на час укладення договору оренди між ОСОБА_1 і ТОВ «Україна 2001» на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 №1021 року функціонувала Перехідна реєстраційна системи, що діяла у період з 03 серпня 2011 року по 30 грудня 2012 року, адміністраторами якої були підрозділи державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Факт державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо така відбулася, відображався у тексті цього договору відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220.

У тексті, зокрема, зазначалася інформація про орган, який провів державну реєстрацію договору та його посадову особу, а також дата вчинення та номер запису в Державному реєстрі земель. На підтвердження вказаної інформації державний реєстратор посвідчував напис своїм підписом та печаткою органу реєстрації за наявності (далі реєстраційний напис).

За змістом наведених пунктів 4-11 Порядку датою державної реєстрації документа (договору), що посвідчує право на земельну ділянку (зокрема, право оренди), є дата внесення запису до розділу Книги записів спочатку в електронному вигляді (до автоматизованої системи державного земельного кадастру), в подальшому - в паперовому вигляді, що формується з використанням автоматизованої системи.

Зазначені дії у наведеній послідовності обов`язково передують вчиненню уповноваженою посадовою особою (державним реєстратором) напису про реєстрацію на документі (договорі), що посвідчує речове право на земельну ділянку і саме на підставі таких дій у державного реєстратора виникає право у межах повноважень вчинити на документі (договорі), що посвідчує речове право (право оренди земельної ділянки), напис про державну реєстрацію, засвідчити його своїм підписом і скріпити печаткою підрозділу Державного земельного кадастру.

Отже, реєстраційний напис на договорі оренди земельної ділянки є похідним від запису у Книзі записів. Державний реєстратор не був наділений правом проставити такий напис, поки не зробив відповідний запис у Книзі записів за певним номером.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у пункті 51 постанови від 20 листопада 2019 року за результатом розгляду справи №669/930/16-ц з аналогічними правовідносинами, де сторонами є ТОВ «Україна 2001» і ТОВ НВА «Перлина Поділля», який апеляційний суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про державний земельний кадастр» з 01.01.2013 року Перехідна реєстраційна система припинила функціонування, наявні у ній відомості в автоматизованому порядку перенесено до Національної кадастрової системи.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр базується на принципах об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

На підставі ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 - ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи листів відділу Держземагентства у Білогірському районі Хмельницької області №8-2206-0.2-2361/2-15 від 20 серпня 2015 року (т.1, а.с.194), відділу Держгеокадастру у Білогірському районі №29-28-99.1-252/15-17 від 21.02.2017 року (т.1, а.с.60), №159/403-17-0.19 від 05.05.2017 року (т.1, а.с.49-50), у Національній кадастровій системі відсутні відомості про реєстрацію договору оренди землі з кадастровим номером :06:007:0007, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «Україна 2001» 28 червня 2012 року, який вказаний у реєстраційному написі у цьому договорі оренди.

Із відомостей, наданих у листі відділу Держгеокадастру у Білогірському районі №159/403-17-0.19 від 05.05.2017 року (т.1, а.с.49-50), слідує, що у сформованих книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, серед яких міститься книга про зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 з кадастровим номером :06:007:0007, наявні книги записів про реєстрацію договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 , і ТОВ «Україна 2001». В переданій ДП ХРФ «Центр Державного земельного кадастру» резервній копії Книг записів (в електронному вигляді) відсутні відомості про термін дії договору, дату реєстрації та реєстраційний номер.

Інформація про заяви (звернення) ТОВ «Україна 2001» про реєстрацію договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_1 відсутня.

У зв`язку з припиненням дії Перехідної реєстраційної системи у відділі Держгеокадастру у Білогірському районі відсутня інформація про реєстрацію договорів оренди.

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №1.1-0029:18 від 15 березня 2018 року рукописний текст, а саме запис про назву державного органу та посадової особи, яка провела державну реєстрацію, в договорі оренди земельної ділянки від 28 червня 2012 року на останній сторінці вказаного договору та підпис від імені ОСОБА_4 , виконані не ОСОБА_4 , а іншою особою.

За показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , який у 2012 році працював державним реєстратором відділу Держгеокадастру, факт реєстрації ним договору оренди земельної ділянки площею 2,8816 га. (кадастровий № :06:007:0007) від 28 червня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ «Україна 2001», вчинення підпису і рукописного тексту в графі «підпис» та «ініціали та прізвище посадової особи, яка провела державну реєстрацію», він заперечив.

Зазначені показання узгоджуються з висновком експертизи, а тому суд правомірно взяв їх до уваги.

Надані представниками ТОВ «Україна 2001» і ТОВ НВА «Перлина Поділля» докази сплати орендної плати ОСОБА_1 (т.1, а.с.41-48, а.с.63-68) на підтвердження факту користування належною їй земельною ділянкою суд обґрунтовано не взяв до уваги у якості підтвердження правомірності чи неправомірності укладених правочинів, що є предметом дослідження у справі, оскільки отримання орендної плати не підтверджує факт державної реєстрації договору, укладеного з ТОВ «Україна 2001» і не свідчить про недійсність правочину, укладеного з ТОВ НВА «Перлина Поділля».

Належних та допустимих доказів на підтвердження обставин державної реєстрації договору оренди від 28 червня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ «Україна 2001», позивач не надав.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №66064355, сформованого 17 серпня 2016 року державним реєстратором Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації слідує, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2016 року, індексний номер 30981987, ним здійснено державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 2,8816 га (кадастровий номер :06:007:0007), прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного 08 серпня 2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ НВА «Перлина Поділля» (т.1, а.с.74-75).

Зважаючи на те, що предметом цього спору є визнання недійсності

правочину з підстав існування укладеного раніше правочину стосовно того самого об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки), який у силу приписів земельного законодавства виключає можливість укладення, а відтак і дійсність інших правочинів, показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , який в 2012 році працював начальником відділу Держгеокадастру в Білогірському районі, і під час допиту зазначив про факти допущених працівниками відділу порушень, суд правильно не взяв до уваги в якості належного та допустимого доказу, оскільки зазначені в показаннях відомості перебувають поза межами предмета доказування в спорі, що розглядається.

З тих самих підстав суд першої інстанції належно оцінив відомості Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (лист №28-2890.21-6044/2-17 від 11 травня 2017 року (т.1, а.с.51)) щодо порушень посадовими особами відділу Держгеокадастру у Білогірському районі порядку ведення Книг записів і про розгляд питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділу Клімчука В.С. і державного кадастрового реєстратора ОСОБА_4 , оскільки це не свідчить про недійсність укладеного ОСОБА_1 з ТОВ НВА «Перлина Поділля» договору оренди земельної ділянки.

За наведеного порядку реєстрації документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку і послідовності дій уповноваженої особи, реєстраційний напис на примірнику договору про його державну реєстрацію у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області із внесенням запису до Державного реєстру земель від 07 травня 2012 року №02031, не є належним і допустимим доказом на підтвердження факту державної реєстрації договору оренди, оскільки цей запис є похідним від запису у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, Поземельній книзі і сам по собі не свідчить про проведену належним чином державну реєстрацію договору.

Отже, державна реєстрація укладеного ОСОБА_1 і ТОВ «Україна 2001» договору оренди землі в установленому порядку проведена не була, у зв`язку з чим право користування у позивача на спірну земельну ділянку не виникло, а тому не порушене діями відповідачів з укладення щодо неї правочину.

Разом з тим, з урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає зайвим посилання у рішенні на таку підставу відмови в позові, як недоліки договору оренди земельної ділянки від 28 червня 2012 року - наявність виправлень, неточностей і браку реквізитів, що були би перешкодою для реєстрації договору, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості, що саме з цих підстав не була проведена державна реєстрація зазначеного договору.

Проте, такий висновок суду першої інстанції не впливає на правильність вирішення спору.

Встановивши на підставі повного та всебічного досліджених доказів обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що право позивача як належного користувача спірної земельної ділянки не порушено, а тому немає підстав для задоволення позову.

Підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів.

За встановлених обставин відсутності проведення державної реєстрації укладеного ОСОБА_1 з позивачем договору, аргументи апеляційної скарги про те, що вчинення реєстраційного напису на договорі від 28 червня 2012 року було завершальною стадією реєстраційних дій, не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

У зв`язку з наведеним, обґрунтованими є викладені у відзиві на апеляційну скаргу аргументи про відсутність підстав для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» залишити без задоволення.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2020 року.

Суддя-доповідач О.І. Талалай

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта