Провадження № 2/641/318/2020 Справа № 641/7299/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колодяжної І.М.

за участю секретаря судового засідання - Ягодіної М.С.

справа №641/7299/19

за участю:

позивача - ОСОБА_1

третьої особи- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ,що продовжує навчання , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який продовжує навчання , у розмірі 2000грн., до закінчення сином навчання , але не більше як до досягнення ним 23 років. .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач . На теперішній час син вже повнолітній , проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні . Син навчається у Харківській державній академії культури на 1-му курсі денної форми навчання , а також у Харківському Національному університеті ім. В.Н. Каразіна і є студентом заочної форми навчання , і зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги .

Ухвалою судді від 17 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження .

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з,явився.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що батьками повнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є : батько- ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 .

Згідно довідки Реєстру територіальної громади міста Харкова від 06.09.2019 року позивач ОСОБА_4 та повнолітній ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідок ОСОБА_2 є студентом 1 курсу денної форми навчання на бюджетній основі , факультет «Соціальних комунікацій» Харківської державної академії культури , також він є студентом 1 курсу денної форми навчання за освітньо- професійною програмою - бакалавр соціологічного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна , заочна форма навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено: якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_2 досяг 18 років, на даний час є студентом денної форми навчання, крім того , також навчається в іншому вищому навчальному закладі на заочній формі навчання , а тому не має змоги працювати, перебуває на утриманні матері, а відповідач знаходиться у працездатному віці, відомостей про наявність інших осіб, на утримання яких сплачує аліменти, не має, тому відповідач має змогу утримувати свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки він потребує матеріальної допомоги, а батько має змогу її надавати.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач має можливість утримувати матеріально свого повнолітнього сина , що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти до закінчення сином навчання до досягнення ним 23 років у розмірі 1051 грн.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень. Для працездатних осіб : з 1 січня 2020 2102 гривень , з 1 липня 2197 гривень, з 1 грудня 2270 гривень. Але згідно з визначенням прожиткового мінімуму, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час не є пенсіонером чи інвалідом, відсутні відомості про наявність інших осіб, на утримання яких він сплачує аліменти, матеріальне становище дитини, яка навчається за денною та заочною формою навчання та не має можливості працювати, що передбачає додаткові витрати на проживання, проїзд та харчування під час занять, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1051 грн. щомісяця з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265 суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ,що продовжує навчання задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1051 (одна тисяча п,ятдесят одну) грн. , починаючи з 13 вересня 2019 року , до закінчення навчання ОСОБА_2 , але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ,що продовжує навчання - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 24 січня 2020 року.

Суддя: І. М. Колодяжна