Справа № 191/3425/19
Провадження № 2/191/892/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Лободи Т.О.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зарахування уже сплачених аліментів для погашення у відповідних розмірах, істотне зменшення пені у зв`язку із частковим погашенням боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з грудня 1999 року по січень 2011 року позивач проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 . За час проживання однією сім`єю, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася їх спільна дитина - ОСОБА_3 , який після припинення стосунків батьків залишився жити з позивачем.

23 вересня 2011 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у справі № 2-1434/11 виніс заочне рішення, яким постановив: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , у розмірі 800 грн., щомісяця до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнення провадити з 05.08.2011 року.

10 жовтня 2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист, на підставі якого 02 лютого 2012 року державним виконавцем ДВС Синельниківського МРУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена відповідачу 03.02.2012 року.

Проте, починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження і до дня подачі позову відповідач жодного разу не виявив бажання виконати рішення суду, а саме сплачувати аліменти у розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача та просила сплатити аліменти на утримання їх спільного сина, проте отримувала відмови, які ґрунтувалася на відсутності коштів.

Як наслідок даної пасивної поведінки відповідача, державним виконавцем, відповідно до повноважень наданих йому Законом України «Про виконавче провадження», аби привести вищезгадане рішення суду до реального виконання, було прийнято рішення про застосування заходів примусового виконання рішення суду, передбачених законом - щодо відповідача було винесено постанову про арешт його майна, складено протокол про адміністративне правопорушення, постанову про накладення штрафу і т.д.

Однак, з 05 серпня 2011 року (дата початку стягнення аліментів визначена в рішенні суду) і по день звернення до суду, відповідачем так і не було внесено жодного платежу на користь позивача з метою сплати аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 .

Відповідно до наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по аліментам на утримання дитини, в розмірі 800,00 грн. з заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.08.2011 року по травень 2019 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить 76 910 грн. 41 коп., а станом на день звернення до суду дана сума збільшилася та складає 79 950,91 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 91 копійка).

Отже, враховуючи постанову Верховного Суду неустойка (пеня) на суму заборгованості по аліментам 79 950.91 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 91 копійка) становить - 1 134 781,37 грн. (один мільйон сто тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна грн. 37 коп.)

Пеня за 2011 рік: - 111 431, 62 грн. Пеня за 2012 рік: - 249 816,00 грн. Пеня за 2013 рік: -214760,00 грн. Пеня за 2014 рік: - 179728,00 грн. Пеня за 2015 рік: - 144680,00. Пеня за 2016 рік: - 109552,00 грн. Пеня за 2017 рік: - 74504,00 грн. Пеня за 2018 рік: - 41 613,91 грн. Пеня за 2019 рік: - 8 695,84 грн.

Проте, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якого пеня за прострочення сплати аліментів не може бути більшою ніж 100 % заборгованості, то у даному випадку пеня у сумі 1 134 781,37 гри. (один мільйон сто тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна гри. 37 коп.) значно перевищує суму заборгованості по аліментам, а саме 79 950,91 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 91 копійка), тому пеня за прострочення сплати аліментів становитиме 79 950,91 гри, (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 91 копійка).

Позивач вважає, що є достатні підстави для стягнення неустойки (пені), яка нараховується за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів по день ухвалення судом рішення про стягнення пені, проте не може бути більшою ніж 100% від суми заборгованості, яка на день подання позову до суду становить 79 950,91 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 91 копійка).

Позивач звертає увагу суду, що стягнення даних коштів необхідне для задоволення матеріальних потреб їх спільної дитини, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки весь час несплати відповідачем аліментів. Позивачеві доводилося обмежувати дитину у необхідних для її розвитку речах (одяг, відвідування гуртків, відпочинок на морі влітку і т.д.)

За даних обставин справи, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) нараховану на суму заборгованості за кожен день прострочення, у розмірі, що не перевищує 100 % від суми заборгованості, яка на день подання позову становить 79 950,91 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 91 копійка), та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зарахування уже сплачених аліментів для погашення у відповідних розмірах, істотне зменшення пені у зв`язку із частковим погашенням боргу, який обґрунтував тим, що при наявності заборгованості останнім часом аліменти сплачуються на рахунок ОСОБА_1 для утримання сина ОСОБА_5 . Надає суду платіжні доручення і квитанції в яких зазначений загальний розмір виплачених ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини в розмірі 12500 грн. Просить зарахувати уже сплачені ним аліменти для погашення заборгованості по неустойці (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 12500 грн. Зменшити розмір неустойки (пені), зазначений до стягнення позивачем (відповідачем за цим позовом) ОСОБА_1 , у зв`язку із частковим погашенням заборгованості по аліментам, наскільки це можливо з урахуванням вимог чинного законодавства, але в розмірі не меншому ніж 12500 грн.

09.12.2019 року, 28.05.2020 року представником позивача за первісним позовом ОСОБА_6 було надано відзив на зустрічну позовну заяву.

28.05.2020 року представник позивача ОСОБА_6 надав уточнену позовну заяву в якій зазначив, що у процесі розгляду даної справи, на підставі довідки виданої Синельниківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.11.2019 року № 21363 , було встановлено, що станом на 01 листопада 2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 77 120, 91 грн. (сімдесят сім тисяч сто двадцять грн. 91 коп.).

В той час, як в позовній заяві були зроблені розрахунки на основі довідки виданої Синельниківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.06.2019 року № 9838, де сума заборгованості станом на 01.06.2019 року складала 76 910,41 грн. (сімдесят шість тисяч дев`ятсот десять грн. 41 коп.), а на момент звернення з позовом до суду (за підрахунками Позивача) сума заборгованості складала 79 950,91 грн. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн. 91 коп.)

Дана обставина суттєво впливає на обсяг грошових вимог позивача до відповідача по даній справі тому, позивач вважає за необхідне подати уточнену позовну заяву в якій буде зазначена дійсна сума стягнення, а саме 77 120, 91 грн. (сімдесят сім тисяч сто двадцять грн. 91 коп.).

У зв`язку з вищезазначеним просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 неустойку (пеню), яка утворилася у результаті несплати аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 77 120,91 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

15.06.2020 року відповідачем по первісному позову ОСОБА_2 до суду було надано заперечення на уточнену позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем невірно було зроблено розрахунок пені, а саме невірно взято кількість днів прострочення, та при розрахунку не взято до уваги його сплати по аліментам, з червня 2018року. Так, в розрахунку, який додає позивач : червень 2018 - сума аліментів 800 - неустойка у розмірі 1% - кількість днів прострочення 427 - пеня 3416,00. Але, згідно до довідки №38 від 11.06.2020 року , червень 2018 року- тверда грошова сума 800 - нараховано 800 - сплачено 900. Тобто, особисто за червень 2018 року відсутня заборгованість, і навпаки існує переплата в 100 грн. І далі, за наданим розрахунком існують недостовірні розрахунки за період з червня 2018 року по липень 2019 року. Згідно до довідки №38 від 11.06.2020року, в 2019 році йому по аліментам було нараховано 12485 грн., сплачено 12152,00 грн., борг по аліментам в 2019 році склав 333 грн. В 2020 році йому по аліментам було нараховано 5545 грн., ним сплачено 10751,93 грн., тобто 5206, 93 грн., він сплатив борг за попередні роки. Тому вважає, що для корректного розрахунку потрібно брати весь період нарахування заборгованості, починаючи з 05 серпня 2011 року та закінчуючи 31 травня 2020 року.Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог про стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 77 120,91 грн., та стягнути з нього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 18786,82 грн.

30.07.2020 року представник позивачки ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився надав заяву в якій просить розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

30.07.2020 року представник ОСОБА_2 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився надав заяву в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають в розмірі 18786 грн. 82 коп.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що у сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 23.09.2011 року з відповідача ОСОБА_2 , було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 05.08.2011 року і досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вказаного рішення 10.10.2011 року було видано виконавчий лист.

02.02.2012 року державним виконавцем Синельниківського МРВ ДВС ГТУЮ було відкрите виконавче провадження.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за сплатою аліментів не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Між тим, відповідно до ст.196 ч.1 СК України (в редакції Закону № 2037-VІІ від 17.05.2017 р.), що є чинною з 05.07.2017 р., розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів не може бути більшим 100 відсотків самої заборгованості по сплаті аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на стягнення неустойки за прострочення сплати відповідачем аліментів.

Розраховуючи розмір пені, суд виходить з такого.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018р. у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

При розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ………. (An х 1% х Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обрахована позивачем на момент подачі позову;

-A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

-Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

-A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

-Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

-An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

-Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Отже, загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань відповідно до розрахунку (а.с.98-101) становить 1 134 781,37 грн.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах наданих позивачем за первісним позовом, складеного державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Драган О.Є., станом на 01 листопада 2019 року за період з вересня 2011 року по жовтень 2019 року заборгованість по аліментам складає 77120 грн. 91 коп.(а.с.113).

Проте суд не може погодитись з такою позицією позивача, оскільки відповідачем по первісному позову ОСОБА_2 , були надані платіжні доручення та квитанції з яких вбачається, що здійснювалось перерахування коштів призначенням яких зазначено «аліменти»(а.с.36-47), а також розрахунок заборгованості по аліментах наданих позивачем за первісним позовом, складеного державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Драган О.Є., станом на 01 червня 2020 року за період з вересня 2011 року по травень 2020 року, з якого вбачається, що заборгованість по аліментам складає 60668 грн. 98 коп.(а.с.133).

Разом з тим, у відповідно до ст. 196 СК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 може бути стягнута неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 60668,98 грн., що є не більше 100 відсотків заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості від 01.06.2020 року, тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) з відповідача по аліментах підлягають частковому задоволенню розмірі 60668,98 грн.

Вимога відповідача-позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідачу позивачу за зустрічним позовом було відомо, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 23.09.2011 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи їх стягнення з 05.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позивач за зустрічним позовом не був позбавлений можливості сплачувати аліменти.

Оскільки будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів суду не надано, тому суд вважає, що ОСОБА_2 повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду акт виконаних робіт з надання професійної правничої допомоги та докази здійснення нею витрат на правничу допомогу адвоката (а.с.16-21, 31-32), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,77-81,128,141,259,263-265,268,280-282,352,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 60668 (шістдесят тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. 00 копійок.

В іншій частині відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зарахування уже сплачених аліментів для погашення у відповідних розмірах, істотне зменшення пені у зв`язку із частковим погашенням боргу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави в особі: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г. В. Бондаренко