П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року місто Київ

справа № 752/10190/19

провадження №22-ц/824/7952/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Укрпошта"

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпошта"

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Хоменко В.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрпошта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживачів.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 23 травня 2017 року він, громадянин Китаю, подав оператору поштового зв`язку у відділенні № 150 ПАТ «Укрпошта», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноарміська, 102, посилку для відправлення до Китаю, яка містила тютюнові вироби (тютюнові стіки «Parliament»). Посилка була подана оператору у відкритому вигляді, вміст посилки ним оглянуто, після чого без будь-яких зауважень щодо її вмісту посилка була прийнята та оформлена як міжнародне поштове відправлення за № СР031949585UA. Він сплатив за послуги з пересилання 2 668,54 грн.

Посилка фактично надіслана відповідачем до Китаю не була, його притягнуто до відповідальності за порушення митних правил та конфісковано тютюнові вироби як такі, пересилання яких законодавством України заборонено. Вважає, що внаслідок неправомірних дій працівника ПАТ "Укрпошта" йому завдано матеріальну шкоду у вигляді вартості оплаченої послуги за направлення міжнародного поштового відправлення в сумі 2 668,54 грн. та вартості втрачених тютюнових виробів, вкладених у міжнародне поштове відправлення в сумі 15 400,00 грн., оскільки при перевірці вмісту посилки працівником пошти не повідомлено про заборону пересилання міжнародним поштовим відправленням тютюнових виробів та прийнято посилку без зауважень щодо її вмісту на предмет наявності заборонених для пересилання предметів.

Просив стягнути на його користь вартість попередньо оплаченої послуги за відправку міжнародного поштового відправлення №СР031949585UA у розмірі 2 668,54 грн., суму збитків у розмірі 15 400,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 200,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 26 лютого 2020 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "Укрпошта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача.

Стягнуто з ПАТ «Укрпошта» (Акціонерного товариства «Укрпошта») на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 18 068,54 грн., з яких: 2 668,54 грн. - вартість оплаченої послуги за направлення міжнародного поштового відправлення; 15 400,00 грн. - вартість втрачених тютюнових виробів, вкладених у міжнародне поштове відправлення.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач АТ "Укрпошта" подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права,та неповне з`ясування обставин справи.

Зазначає що, ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, як споживача послуг, суд першої інстанції не врахував, що на офіційному сайті АТ «Укрпошта» містилася і міститься інформація про перелік предметів заборонених до пересилання. Дана інформація була і є доступною для ознайомлення всіма користувачами послуг як у 2017 році, так і в теперішній час. Отже, позивач був повідомлений про перелік предметів заборонених до пересилання та в описі вкладення навмисно зазначив інформацію, яка викладена не українською мовою з метою приховати справжній вміст вкладення. З урахуванням вказаного, оператор поштового зв`язку, яка здійснювала оформлення поштового відправлення, не могла знати, що у посилці знаходяться тютюнові вироби, оскільки позивач приховав вміст вкладення та вказав у митній декларації CN 23 інформацію без можливості перекладу на українську мову. Таким чином, порушення з боку оператора поштового зв`язку в частині приймання міжнародного поштового відправлення №CP031949585UA відсутні.

Оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо поштове відправлення на підставі закону підлягає вилученню, конфіскації або знищенню ( п.1 ч.6 ст.18 Закону України «Про поштовий зв`язок»). Отже, оператори поштового зв`язку не несуть жодної відповідальності за рішення, прийняті митними органами.

Позивач, відправляючи тютюнові вироби у поштовому відділенні, без визначення оголошеної цінності предметів, що пересилаються та самостійно заповнюючи супровідні документи, мав пересвідчитися щодо правильності заповнення супровідних документів та чи не відносяться предмети, які ним пересилаються у поштовому відправленні до переліку предметів заборонених до пересилання, оскільки вилучення таких предметів може бути здійснено під час проходження поштових відправлень через митний кордон України. Таким чином, позивач діяв на свій власний ризик і за певної обачливості самостійно міг запобігти спричиненню йому збитків. У свою чергу, відповідач не передбачав і не міг передбачити негативних наслідків для позивача, які у нього виникли, що свідчить про відсутність вини відповідача (у формі необережності) у настанні цих наслідків, а тому виключає його відповідальність за їх настання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Артимович Ю.Б. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві зазначає, що негативні наслідки для позивача у вигляді втрати товару настали не внаслідок невірно заповненої митної декларації чи недекларування товарів, а саме внаслідок того, що після отримання від позивача посилки, відповідач повинен був перевірити її вміст на предмет заборонених до пересилання предметів та тільки після цього вирішувати питання про її прийняття, що відповідачем зроблено не було.

Прийняття митним органом рішення щодо вилучення предметів, які пересилав позивач та їх подальша конфіскація, є наслідком невиконання саме оператором поштового зв`язку своїх обов`язків на стадії приймання та обробки міжнародного поштового відправлення, який в порушення норм законодавства не вчинив жодних дій для належної перевірки вмісту відправлення на предмет заборонених до пересилання предметів, а лише прийняв посилку та оформив її як міжнародне поштове відправлення, замість того, щоб не приймати таке відправлення відповідно до вимог Всесвітньої поштової конвенції та митного законодавства України. Відповідач своїми діями призвів до того, що оплачена ОСОБА_1 послуга фактично йому надана не була, а належні позивачу предмети, вкладені у міжнародне поштове відправлення, були втрачені позивачем.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 23 травня 2017 року громадянин Китаю ОСОБА_1 подав оператору поштового зв`язку у відділенні № 150 ПАТ «Укрпошта», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноарміська, 102, посилку для відправлення до Китаю.

Вказана посилка містила тютюнові вироби, а саме: торгової марки «Parliamente» у кількості 440 пачок по 20 стіків кожна (8 800 стіків) на загальну суму 15 400,00 грн.

Позивач подав оператору поштового зв`язку посилку у відкритому вигляді та складену митну декларацію CN 23 від 23 травня 2017 року.

Судом встановлено, що посилку було прийнято без будь-яких зауважень щодо її вмісту разом з митною декларацією та оформлено як міжнародне поштове відправлення за №СР031949585UA. Докази на підтвердження зворотного в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України суду не надано.

Вартість послуги пересилання міжнародного поштового відправлення склала 2 668,54 грн., які позивач оплатив відповідно до фіскального чека від 23 травня 2017 року (а.с. 10).

Оператором поштового зв`язку у відповідності до вимог ст. 39 Правил надання послуг поштового зв`язку, міжнародне поштове відправлення було пред`явлено митним органам для здійснення митного контролю та митного оформлення, внаслідок чого 19 червня 2017 року Київської міської митницею ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0530/10000/17 за ст. 473 МК України та вилучено на підставі ст. 511 МК України предмети, які містились у міжнародному поштовому відправленні СР031949585UA (а.с. 11-12).

Зі змісту протоколу вбачається, що у діях позивача (відправник міжнародного поштового відправлення) наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 473 МК України, зокрема, пересилання у міжнародному поштовому відправленні товарів, заборонених до такого пересилання, а саме: тютюнових виробів торгової марки «Parliament» у кількості 440 пачок по 20 стіків кожна (8 800 стіків) на загальну суму 15 400,00 грн.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року у справі № 760/12212/17, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м.Києва від 1 березня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 473 МК України, безпосередній предмет порушення митних правил (тютюнові вироби) конфісковано (а.с. 13-19).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позивачу внаслідок неправомірних дій працівника АТ "Укрпошта", що полягали у належному здійсненні перевірки вмісту міжнародного поштового відправлення, завдано матеріальну шкоду у вигляді вартості оплаченої послуги за направлення міжнародного поштового відправлення та вартості втрачених тютюнових виробів, вкладених у міжнародне поштове відправлення, а тому дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню на відшкодування матеріальної шкоди 18 068,54 грн., з яких: 2 668,54 грн. - вартість оплаченої послуги за направлення міжнародного поштового відправлення; 15 400,00 грн. - вартість втрачених тютюнових виробів, вкладених у міжнародне поштове відправлення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Згідно вимог статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, зокрема відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 цього Закону, виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку регулюються Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).

Так, згідно з частиною 1 пункту 23 Правил, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до країн з якими встановлено поштовий обмін.

Відповідно до пунктів 35, 36 Правил, у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввозу на територію України та вивозу з території України відповідно до законодавства. Міжнародні поштові відправлення підлягають митному контролю та митному оформленню із сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів) в установленому законодавством порядку. У випадках, передбачених законодавством, фізичні особи мають право на пересилання через митний кордон України предметів у межах встановлених норм без сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Пунктом 37 Правил встановлено, що у міжнародних поштових відправленнях забороняється пересилати: вогнепальну зброю усіх видів і боєприпаси до неї, холодну зброю та інші предмети, спеціально призначені для нападу та оборони (кастети, стилети, балончики з рідиною паралітичної дії, тощо), вибухові, легкозаймисті або інші небезпечні речовини, якщо інше не передбачено законодавством; наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори, включені ДСКН до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства, та радіоактивні речовини; дозволи на право носіння зброї, трудові книжки, військові квитки, документи, що посвідчують особу (крім паспортів громадянина України для виїзду за кордон); інші предмети, ввезення яких заборонено до країн відповідно до законодавства та актів Всесвітнього поштового союзу; живих тварин тощо; спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1,2,6 частини 1 статті 235 Митного кодексу України, забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях: товарів, заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території; товарів, відправлених з порушенням митних правил; товарів, що підпадають під визначення 1-24 груп УКТ ЗЕД, які переміщуються (пересилаються) на адресу громадян, крім продуктів харчування загальною вагою не більше 10 кілограмів в упаковці виробника.

Відповідно до додатку до Закону України "Про митний тариф України" від 19 вересня 2013 року № 584-УІІ до 24 групи товарів належать тютюнові і промислові замінники тютюну, які не відносяться до продуктів харчування.

У відповідності до пункту 39 Правил, міжнародні поштові відправлення, що переміщуються через митний кордон України, пред`являються операторами поштового зв`язку митним органам для здійснення митного контролю та митного оформлення. У разі виявлення у міжнародних поштових відправленнях предметів і речовин, які заборонено для пересилання, їх вилучення здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 69-72 Правил передбачено, що фізичні особи подають для пересилання міжнародні посилки, міжнародні відправлення з оголошеною цінністю, відправлення "EMS", дрібні пакети відкритими. Для пересилання дрібних пакетів, мішків "M", міжнародних посилок, міжнародних відправлень з оголошеною цінністю, відправлень "EMS" відправник у встановленому порядку заповнює митні декларації у кількості, що визначена країною призначення у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень.

У разі подання для пересилання фізичною особою в міжнародних поштових відправленнях товарів, сукупна вартість яких перевищує суму, визначену законодавством, приймання здійснюється у порядку та на умовах, встановлених законодавством для юридичних осіб.

Юридичні особи подають для пересилання міжнародні посилки, міжнародні поштові відправлення з оголошеною цінністю, відправлення "EMS" з товарним вкладенням, дрібні пакети закритими. На міжнародні поштові відправлення, для декларування вкладення яких відповідно до законодавства використовувалася митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа, посадовими особами митних органів можуть накладатися засоби ідентифікації.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритому вигляді подається міжнародне відправлення, зокрема посилка, у тому випадку, коли сукупна вартість товарів у відправленні не перевищує суму, визначену законодавством. В інших випадках відправлення подається в закритому вигляді.

Погоджуючись з доводами позивача про те, що міжнародна посилка була подана оператору потового зв`язку у відкритому вигляді і оператор повинен був і мав можливість перевірити її вміст на предмет заборонених для пересилання речей та тільки після цього вирішити питання про прийняття посилки, суд першої інстанції своїх висновків не обґрунтував та не зазначив якими належними та допустимими доказами підтверджується факт подання посилки позивачем оператору у відкритому вигляді.

Дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 пред`явив посилку оператору поштового зв`язку у відкритому вигляді і він мав пересвідчитись у допустимості такого відправлення за кордон.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0530/0000/17 від 19 червня 2017 року встановлено, що 26 травня 2017 року в зоні митного контролю відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (Укрпошта) пункту контролю на станції " Київ-Пасажирський" м/п " Спеціалізований" Київської міської митниці ДФС, на території цеху № 2 ДОПП ПАТ " Укрпошта" за адресою : м.Київ, вул. Г.Кирпи, 2, до митного огляду було подано міжнародне поштове відправлення, яке переміщувалось з України до Китаю за міжнародною поштовою митною декларацією СN 23 № СР031949585UA.

Згідно даних, зазначених в митній декларації СN 23 № СР031949585UA та на оболонці посилки: відправником посилки є ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1. Одержувачем посилки є ОСОБА_2 / ОСОБА_2, повна адреса (зазначена китайською мовою в митній декларації СN 23): guang dong ( CXZ), China/ місто Гуанг Донг, Китай.

В митній декларації, яка є підставою для переміщення через митний кордон України, в графі "Детальний опис вкладення/Кількість/Вартість" відправник поштового відправлення громадянин ОСОБА_1 зазначив « ІНФОРМАЦІЯ_1» без перекладу на українську мову, а не цигарки. Вказану у митній декларації СN 23 № СР031949585UA інформацію ОСОБА_1 завірив особисто своїм підписом.

Під час здійснення митного огляду вказаного міжнародного поштового відправлення встановлено, що в ньому знаходяться не зазначені у митній декларації цигарки, торгової марки «PARLAMENT» у кількості 440 пачок (8800 стіків).

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що порушення з боку оператора поштового зв`язку в частині приймання міжнародного поштового відправлення №CP031949585UA відсутні.

Вилучення товарів у поштовому відправленні СР031949585UA відбулося не з винних дій відповідача, а внаслідок порушення позивачем митних правил передбачених статтею 473 Митного кодексу України (пересилання у міжнародних відправлення заборонених товарів).

Вина ОСОБА_1 у скоєнні порушення митних правил передбачених статтею 473 Митного кодексу України встановлена постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 10 листопада 2017 року.

Частиною 1 ст. 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено частиною 4 статті 18 Закону України "Про поштовий зв`язок" вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг.

Відповідно до частини 6 статті 18 Закону України "Про поштовий зв`язок" оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо поштове відправлення на підставі закону підлягає вилученню, конфіскації або знищенню.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про поштовий зв`язок» органи доходів і зборів мають право вилучати в установленому законодавством України порядку предмети, заборонені законом до пересилання у міжнародних поштових відправленнях або відправлені з порушеннями митного законодавства України. Оператори не відповідають за ненадання чи неналежне надання послуг поштового зв`язку внаслідок прийняття органами доходів і зборів рішень щодо поштових відправлень під час здійснення митного контролю.

ОСОБА_1 не було доведено, що працівник ПАТ "Укрпошта" на стадії приймання та обробки міжнародного поштового відправлення не виконав свої обов`язки, визначені законом, порушив права позивача на належну якість послуги та обслуговування, що призвело до конфіскації товару, належного позивачу, та завдало йому матеріальних збитків.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що позивачем не було доведено, що вилучення товарів у поштовому відправленні №СР031949585UA відбулося внаслідок винних дій відповідача, та що оператором поштового зв`язку фактично не було надано послуг з пересилання міжнародного поштового відправлення і вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, так як з наданих суду та досліджених доказів достовірно встановлено, що конфіскація майна відбулась через порушення митних правил самим позивачем, тому позовні вимоги про стягнення з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 2 668,54 грн. вартості оплаченої послуги за направлення міжнародного поштового відправлення та 15 400 грн. збитків у вигляді вартості втрачених (конфіскованих) тютюнових виробів, вкладених у міжнародне поштове відправлення задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3153 грн. підлягають стягненню на користь Київської міської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» з Державного бюджету України.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживачів не відповідає встановленим судом обставинам та не ґрунтується на вимогах матеріального права, а тому таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» -задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживачів - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Київської міської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» 3153 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус