Справа № 591/1647/20
Провадження № 2/591/1610/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Ханюкової-Ливової І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу№591/1647/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . В спірній квартирі, крім позивача, зареєстрований зокрема і відповідач. Останній понад рік в квартирі не мешкає, не здійснює оплату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла, не приймає участі у веденні спільного побуту. Через вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню квартири. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, подав письмовий відзив, в якому позов визнав просив задовольнити, слухати справу у його відсутність.

Ухвалою судді від 20 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 14 травня 2020 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 14 травня 2020 року відкладено розгляд справи до 16 червня 2020 року у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача.

Протокольною ухвалою головуючого від 16 червня 2020 року відкладено розгляд справи до 04 серпня 2020 року у зв`язку з залученням до участі у справі третьої особи.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно ордеру, ОСОБА_6 отримала право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с.7).

Рішенням міськвиконкому від 17.02.1998 року вищевказана квартира переоформлена на ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно довідки про склад сім`ї №1403-08/53376 від 24.01.2020 року та довідки МЄІРЦ №348/121899, в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: наймач ОСОБА_1 , донька ОСОБА_4 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_5 , онук ОСОБА_2 , онука ОСОБА_7 , онук ОСОБА_8 (а.с.5-6).

Згідно акту від 19 лютого 2020 року, за підписом мешканців будинку АДРЕСА_2 Суми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з липня 2018 року (а.с.9).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 підтвердили, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2018 року, його особисті речі в квартирі відсутні.

Таким чином, встановлено, що відповідач в спірній квартирі фактично не проживає з 2018 року, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинить, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Участі у проведенні оплати комунальних послуг та утриманні житла відповідач не приймає.

Вирішити проблему в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідач проживає за кордоном.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження житлом порушується та підлягає захисту.

Відповідно до положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратити право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців.

Докази на підтвердження того, що відповідач не мешкає у спірному житлі з поважних причин, суду надано не було.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71-72 ЖК України, 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 4 серпня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Г.В. Шелєхова