Ухвала

04 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 526/1534/19

провадження № 61-11205ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2020 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Гадячгаз» (далі - ПрАТ «Гадячгаз») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило зобов`язати відповідача надати доступ до запірної арматури працівникам ПрАТ «Гадячгаз» для здійснення обмеження/припинення газопостачання на даний об`єкт шляхом вчинення дій з перекриття запірних пристроїв та їх опломбування за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги ПрАТ «Гадячгаз» обґрунтовано тим, що підприємство здійснює господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Гадяч та Гадяцького району Полтавської області. 24 січня 2014 року з ОСОБА_1 було укладено договір на приєднання до газових мереж (магістральних або газорозподільних мереж) № 10-С, відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.7 якого до газових мереж було приєднано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 27 травня 2019 року представникам ПрАТ «Гадячгаз» було надано доступ до об`єкта заявника, виконано технічне обстеження існуючої системи газопостачання та складено акт перевірки від 27 травня 2019 року № 4313. Під час обстеження було виявлено недотримання вимог пункту 6.2 розділу 6 ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», а саме: допущено розміщення газових приладів, що експлуатуються в санітарних вузлах та відповідно до пункту 5.7 розділу 5 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства- енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285 виявлено самовільне підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, не забезпечення технічного обслуговування та не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. У зв`язку з виявленими порушеннями відповідача було повідомлено про необхідність надання доступу працівникам ПрАТ «Гадячгаз» для здійснення припинення газопостачання за вказаною адресою. 10 червня 2019 року ОСОБА_1 не було забезпечено доступ працівникам підприємства до об`єкту газопостачання, у зв`язку з чим було складено акт про порушення від 10 червня 2019 року № 4313. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 добровільно не надає доступ працівникам підприємства до об`єкту газопостачання, позивач просив позов задовольнити.

Гадяцький районний суд Полтавської області рішенням від 30 січня 2020 року, залишеним без мін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2020 року, в задоволенні позову відмовив.

28 липня 2020 року ПрАТ «Гадячгаз» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2020 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання відповідача надати доступ до запірної арматури працівникам ПрАТ «Гадячгаз» для здійснення обмеження/припинення газопостачання на даний об`єкт шляхом вчинення дій з перекриття запірних пристроїв та їх опломбування за адресою: АДРЕСА_1 .

Справа є незначної складності та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, як на підставу касаційного оскарження судових рішень в цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2020 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2020 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко