Провадження № 2/522/653/20
УХВАЛА

23 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Марченко Олександри Михайлівни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної Ганни Валеріївни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про приведення об`єкту в первісний стан, скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Марченко Олександри Михайлівни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної Ганни Валеріївни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про приведення об`єкту в первісний стан, скасування державної реєстрації права власності.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Найда Д.І. 23.01.2020 року подав до суду заяву про відвід судді Бондаря В.Я., яка мотивована тим, що суддею прийнято ухвалу про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з невиконанням п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, втім позивачем виконано було такі вимоги. Ухвалою про повернення заяви про забезпечення позову суд, на думку представника позивача, вдався до тлумачення викладених позивачем пропозиції зустрічного забезпечення та повернув заяву, у зв`язку з відсутністю пропозиції про застосування зустрічного забезпечення. Крім того, позивач вказує, що у судовому засіданні 27.11.2019 року суддя Бондар В.Я, висловив свою думку щодо неможливості задоволення позовних вимог у зв`язку з обранням начебто неналежного способу захисту, що також надає підстави сумніватися у неупередженості та об`єктивності головуючого судді.

У судовому засіданні представник позивача Найда Д.І. підтримав заявлений відвід та просив поновити йому строк для подання відповідної заяви.

Протокольною ухвалою суд поновив пропущений Найда Д.І. процесуальний строк для подання заяви про відвід.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечував про задоволення заяви про відвід.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши заяву про відвід, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що вона не обґрунтована та немає об`єктивного підґрунтя.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

На думку заявника суддя упереджений, у зв`язку з тим, що залишив позов без руху та повернув заяву про забезпечення позову, втім залишення позовної заяви без руху, так як і повернення заяви про забезпечення позову, мотиви викладені у відповідній ухвалі від 23.08.2019 року, яка позивачем або його представником не оскаржувалася, є процесуальними рішеннями судді, які не можуть бути підставою для відводу.

Щодо зазначення про висловлення позиції судді у судовому засіданні 27.11.2019 року, варто відзначити наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 189 ЦПК України одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

У зв`язку з чим, відповідно до п.3 ч.2 ст. 197 ЦПК України суд у підготовчому засіданні у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог.

Пунктом 5 ч.2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи.

Крім того, згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач у відповідності до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Виконуючи вищенаведні норми, головуючим було розяснено представнику позивача його право на подачу заяви про зміну предмету позову з урахуванням правових позиції Верховного суду.

Враховуючи наведене, твердження заявника щодо висловлювання головуючого позиції щодо результатів розгляду справи не підтверджується матеріалами справи.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Доказів сумніватися в неупередженості та об`єктивності представлено не було, так само як і доказів на підтвердження всіх викладених доводів Найда Д.І .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Бондаря В.Я. при вирішенні даної цивільної справи.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для зупинення провадження в справі та передачі справи до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Бондаря В.Я.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Найда Дмитра Івановича про відвід судді Приморського районного суду місті Одеси Бондаря Вячеслава Яковича від 23 січня 2020 року - залишити без задоволення.

Заяву про відвід передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 24.01.2020 року.

Суддя В.Я. Бондар