№ провадження 2-п/646/14/2020
Справа № 646/5209/16-ц
У Х В А Л А

22.01.2020 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Шелест І.М.,

секретаря Волошко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 02.08.2016 по справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заявником ОСОБА_1 через канцелярію суду було подано заяву про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.08.2016 було задоволено позов КП «Харківводоканал» і стягнуто з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2014 по 31.07.2015 в розмірі 5 676, 38 грн. 10.09.2019 заявник подав заяву про скасування заочного рішення від 02.08.2016, яка надійшла у провадження судді Шелест І.М. та було прийнято у своє провадження і призначено до розгляду на 09.12.2019 року. Але по невідомій причині розгляд справи не відбувся, про розгляд справи ОСОБА_1 не був повідомлений. Крім того, заявник отримує мінімальну пенсію і зняття з пенсії 20% на погашення неіснуючого боргу, вважає такі дії незаконними, тому заявляє відвід судді на підставі ст.ст. 36,37,38 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Статтями 36,37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для відводу судді, мотиви, які вказані у заяві про відвід судді до даного вичерпного переліку не входять.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини Білуха проти України особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи, з матеріалів справи та заявленого відводу не вбачається.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Стосовно доводів позивача щодо безпідставного перенесення слухання справи з 09.12.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу № 02-11/130 від 0312.2019 суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. перебувала у відрядженні з 08.12.2019 по 10.12.2019 у м. Київ.

Стосовно відсутності в матеріалах справи повідомлення заявника ОСОБА_1 про розгляд справи 09.12.2019, суд зазначає, що у матеріалах справи є супровідний лист про направлення ухвали від 02.10.2019 та рекомендоване повідомлення з конвертом із відміткою про закінчення терміну зберігання.

Враховуючи викладене, доводи зазначені у відводі судді є необґрунтованими і такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід.

Відповідно частин 2 та 3 ст.40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 252 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - необґрунтованою.

Провадження по цивільній справі за заявою за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 02.08.2016 по справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - зупинити.

Передати заяву про відвід для вирішення в порядку ст. 33 ч.1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.М. Шелест