Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/966/19
Провадження № 2/321/23/2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2020 смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -
В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2012 року у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Позов мотивований тим, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 позивач має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2010 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Від шлюбу з ОСОБА_4 позивач також має дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2019 року з позивача стягнуто аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.03.2019 року і до повноліття дитини. На підставі викладеного, враховуючи наявність інших зобов`язань по сплаті аліментів та необхідність утримувати іншу родину, ОСОБА_1 просить зменшити розмір стягуваних аліментів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Додатково зазначив, що він є учасником бойових дій, в зв`язку з чим йому призначені пільги, якими користується також і його син, а саме безоплатне харчування у навчальному закладі, право на безкоштовние оздоровлення та навчання в майбутньому. Крім того, позивач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 40000 грн. Щомісяця з заробітної плати позивача, що складає 15000 грн., відраховують кожного місяця з урахуванням заборгованості: на утримання першої дитини 5250 грн., та на утримання другої дитини 5250 грн., з урахуванням заборгованості. На підтвердження зазначених в заяві обставин надав копію посвідчення офіцера Збройних Сил України та копію посвідчення Управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 . Також зазначив, що відповідач на теперішній час не працює.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, позов не визнала, заперечуючи проти його задоволення, надавши суду відзив, зазначаючи, що позивач довгий час ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, перебував у розшуку. В подальшому виконавчий лист було направлено за місцем роботи позивача, виконавчою службою було накладено арешт на майно та застосовані обмеження відносно боржника. Загальний борг по аліментам становить 53775,61 грн. Згідно поданого відзиву, лише після оскарження дій виконавчої служби вона отримала від ОСОБА_1 кошти по сплаті аліментів за грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень 2019 року по 2000 грн. та за червень 2019 року 2019 року від ДВС у розмірі 50% доходів у сумі 7414,90 грн., сплачуючи самостійно по 2000 грн. Враховуючи дохід за лютий 2019 року ОСОБА_1 повинен був сплатити ј частину доходів у розмірі 3730,25 грн., за березень-квітень 2019 року по 3763,91 грн., тому сплативши по 2000 грн. позивач за три місяці ухилився від сплати 5258,08 грн. Крім того, вважає необхідним врахувати, що відповідно до висновку Токмацького МСЕК від 14.11.2018 року вона є інвалідом третьої групи, в зв`язку з чим не працює. Проживають вони з сином на пенсію по інвалідності, що складає 1564 грн., тому аліменти є необхідною складовою частиною для утримання неповнолітнього сина, який за станом здоров`я перебуває на обліку у кардіолога обласної лікарні, що вимагає додаткових витрат на обстеження та лікування. Також, вказує, що зменшення розміру аліментів на утримання сина поставить його в нерівне становище по відношенню до другої дитини, ОСОБА_5 , на утримання якої стягнуто аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 18 березня 2010 року серії НОМЕР_3 , шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що 18 березня 2010 року складено відповідний актовий запис № 90 (а.с.11).

На підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 , 24 вересня 2010 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , актовий запис № 779 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 від 03 липня 2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , батьком зазначений ОСОБА_1 (а.с.15).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 березня 2019 року (ав.с.16-17).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина.
Так, при ухваленні рішення суд приймає до уваги доводи позивача щодо зміни його матеріального стану в зв`язку зі стягненням аліментів на другу дитину, оскільки як судом встановлено і це не оспорюється відповідачем, позивач ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої стягнуті аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 березня 2019 року. Також суд приймає до уваги зменшення матеріального навантаження на утримання дитини ОСОБА_5 у зв`язку із отриманням пільг саме за рахунок отримання відповідачем статусу учасника бойових дій.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів про відсутність у відповідача інших доходів (депозитів, паїв та ін.). згідно наданих документів інвалідність відповідачу встановлена до 14.11.2019 року.(а.с.33). доказів подовження дії встановленого строку відсутні.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що передбачає участь в утриманні дитини обох батьків.

Отже, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , на підставі належних та допустимих доказів, довів суду наявність підстав для зменшення розміру стягнутих з нього судовим рішенням аліментів на утримання неповнолітнього сина, зокрема, у зв`язку зі зміною його матеріального стану.
Враховуючи вищевикладене і те, що на утриманні позивача перебуває дві дитини, на кожну дитину стягуються аліменти за рішеннями суду, представлені позивачем докази на підтвердження погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.
Отже, новий розмір аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили.
Керуючись ст.ст.180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2010 року у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Повний текст рішення буде виготовлено 27січня 2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко