КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року місто Київ.

Справа 382/161/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9905/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Гуля В.В.

секретар судового засідання Миронюк І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року (ухвалене в складі судді Кисіль О.А., інформація щодо дати складення повного тексту рішення відсутня )

в справі за позовом ОСОБА_3 до Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: земельна ділянка площею 4,5809 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області, кадастровий номер: :03:003:0042, що належала Спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності за індексним номером: 27802045, виданого 07.10.2014 року реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області, на заміну зіпсованого державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 066134 від 29.09.2004 року. Єдиним спадкоємцем першої черги є його мати ОСОБА_3 . Батько спадкодавця - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців за законом, передбачених чинним законодавством, у спадкодавця немає. Позивачка з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася, але вважає, що спадщину прийняла шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і в строк, передбачений законодавством, не заявила про відмову від прийняття спадщини. Але отримати Свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно не має можливості, у зв`язку із втратою спадкодавцем за життя оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Отримання нового правовстановлюючого документу на земельну ділянку не можливо, у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищевикладене, просила встановити факт спільного проживання та визнати право власності на спадкове майно.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року позов ОСОБА_3 до Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно, задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_3 , постійно проживала з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Визнано за ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 4,5809 га, кадастровий номер :03:003:0042, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області.

Не погоджуючись з рішенням, 23 червня 2020 року особою, яка не брала участь у справі ОСОБА_2 через представника ОСОБА_1 - подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що не був залучений до участі у справі, проте являється єдиним сином померлого ОСОБА_4 та саме він прийняв спадщину після смерті свого батька, який був зареєстрований та постійно проживав в м.Києві де й помер, а позивач ввела суд в оману щодо відсутності інших спадкоємців.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судове рішення незаконне та таке, щопідлягає скасуванню через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Суд допустив порушення спадкових прав апелянта, оскільки він - син померлого - на даний час - являється єдиним законним спадкоємцем ОСОБА_4 , та в силу вимог ст. 1270 ЦК України, саме він прийняв спадщину після смерті свого батька шляхом подання до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Зазначає, що в даному випадку суд повинен був витребувати відомості із Спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 343/1368/16-ц; постанові від 13 червня 2018 року по справі № 344/9996/14 -ц; постанові від 26 лютого 2018 року по справі №705/7662/16-ц.

Вказує, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, зазначених положень закону не врахував та не звернув належної уваги на обставини, що можуть свідчити про виникнення спору щодо права на спадкування.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, а ті обставини, які суд вважав встановленими спростовуються наданими ним доказами. Судом також порушено норми процесуального права щодо верховенства права, доступу до правосуддя, справедливого судового розгляду, що призвело до неправильного вирішення справи.

15 липня 2020 року до суду від представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності сторони апелянта.

22 липня 2020 року надійшла заява від Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області про розгляд даної справи за відсутності їхнього представника.

Позивач ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням на а.с. 63. До суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтями 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами першою та третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 , суд вважав встановленою обставину, що вона єдиний спадкоємець померлого.

Вказані обставини, які суд вважав встановленими є не доведеними та спростовуються наданими до апеляційного суду доказами.

Із витягу зі спадкового реєстру, наданого до апеляційної скарги, вбачається, що 23.01.2018 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_2 заведено спадкову справу за номером 61893491 після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 48).

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_3 , виданого відділом РАГС Харківського району м. Києва, - ОСОБА_2 1996 року народження є сином ОСОБА_4 . (а.с. 42), який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом з реєстру спадкових справ.

Отже, судом першої інстанції не перевірено коло спадкоємців на день смерті ОСОБА_4 та не визначено коло осіб, які мали брати участь у розгляді справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Ухваливши рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що представник відповідача позов визнав та визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, вважав, що визнання представником відповідача позову може бути прийнято судом.

Задовольняючи позов, суд прийняв його визнання від неналежного відповідача - Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області.

Крім того, задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині встановлення факту проживання її однією сім`єю зі спадкодавцем, суд вважав встановленою обставину, що на час смерті ОСОБА_3 постійно проживала разом з сином ОСОБА_6 .

За нормами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підтвердження вказаної обставини суду була надана лише довідка сільської Ради, в якій вказано, що на час смерті ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_7 . При цьому, на час смерті, спадкодавець був зареєстрований в м. Києві, що підтверджується, в тому числі і свідоцтвом про смерть, яке видано відділом РАЦ Дарницького району м. Києва.

Так, як в довідці не зазначено період проживання спадкодавця з матір`ю, відсутні підстави вважати, що постійним місцем проживання останнього, на час його смерті було місце проживання матері.

Інших доказів стосовно постійного проживання спадкодавця з позивачем на час смерті суду не подавалось, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довела, що вона в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого сина, та має право, як спадкоємець першої черги успадкувати його майно.

Таким чином, задовольняючи позов та визнаючи право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку тільки за позивачем, суд першої інстанції не з`ясував коло осіб, які мають право на спадщину, чим допустив порушення спадкових прав інших спадкоємців, зокрема, сина - ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає, що за таких обставин оскаржуване рішення порушує права апелянта ОСОБА_2 , який не був залучений до участі в справі, що відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи, що рішення, ухвалено районним судом за неповно встановлених обставин справи, які мають правове значення для її вирішення, за недоведеності тих обставин, які суд вважав встановленими та з порушенням норм матеріального та процесуального права, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності із ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , пропорційно до задоволених вимог , підлягає стягненню судовий збір, який відповідно до Закону, він зобов`язаний був сплатити за подачу апеляційної скарги в сумі 2975 грн.64 коп. В матеріалах справи наявна квитанція про сплату судового збору на суму 3042 грн. 60 коп.

За одну майнову і одну немайнову вимогу , відповідно до Закону України "Про судовий збір за подачу позову мало бути сплачено 1983,76 грн. (за майнову вимогу 1% ціни позову 1215, 36 грн. + немайнова вимога 768.40). Відповідно , до апеляційного суду 1983, 76 грн. х 150% = 2975.64 коп.

Інших судових витрат до відшкодування учасниками справи не заявлено.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 4,5809 га, кадастровий номер :03:003:0042, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 2975 грн. 64 коп.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 04.11.1997 Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області, проживає та зареєстрована : АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Дарницьким РВ ГУДМС України у м.Києві 18.05.2013, зареєстрований АДРЕСА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 серпня 2020 року.

Головуючий

Судді