Провадження № 2/325/170/2020
Справа № 325/527/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Гажевої І.І., розглянувши в смт.Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Алексеєнка Віталія Петровича до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійовича, Приазовський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2020 року представник позивача - адвокат Алексеєнко В.П., в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому з підстав, передбачених ст.ст. 3, 15-16 ЦК України, ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 11530 від 16 листопада 2017 року, виданий приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №ZPM0AN02000497 від 03 червня 2008 року у розмірі 1265784,21 гривень, витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1800,00 гривень, та судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач працює в ТОВ «Барвінок-інвест» і 08.04.2020 від бухгалтера йому стало відомо, що на підприємство надійшла постанова Приазовського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.03.2020. 09 Квітня 2020 року позивач звернувшись до ДВС, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, встановив, що 19 липня 2019 року на підставі виконавчого напису № 11530 від 16 листопада 2017 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 1265784,21 грн. Постановами від 31.03.2020 накладений арешт коштів боржника та звернуте стягнення на його заробітну плату. У виконавчому написі зазначено, що із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором №ZPM0AN02000497 від 03 червня 2008 року станом на 22.06.2017 року грошових коштів у розмірі 48577,41 доларів США, що за курсом 26,02 складає 1263984,21 гривень, та витрати за вчинення виконавчого напису у сім 1800,00 гривень. Позивач вважає, що приватний нотаріус видав виконавчий напис всупереч діючому законодавству, посилається на ч.1.ст.88, ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, до якої 26.10.2014 внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.10.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Але, постанова про зміни визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 залишена без змін. З цього моменту, представник вважає, відсутні підстави для виконання спірного виконавчого напису. Виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, так як ОСОБА_1 не одержував будь-якої письмової вимоги про усунення порушень. Є незрозумілими вимоги АТ КБ «ПриватБанк» стосовно загальної суми заборгованості станом на 22 червня 2017 року, оскільки ще у 2010 році відповідач передав банку кредитний, заставний автомобіль за рахунок якого і був покритий борг перед банком, однак зазначене погашення не зображене банком у розрахунку до виконавчого напису. Щодо вказаних правовідносин наявні висновки, що викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559сз18). ОСОБА_1 поніс витрати на правову допомогу в розмірі 6000 гривень, згідно договору про надання правової допомоги, розрахунку гонорару та квитанцією, які необхідно стягнути з відповідача.

21 Квітня 2020 року у цій справі судом відкрите загальне позовне провадження.

23 Квітня 2020 року заява позивача про забезпечення позову задоволена та зупинене примусове виконання виконавчого напису № 11530 від 16 листопада 2017 року, який оспорюється.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Крилова О.Л. у відзиві просила відмовити в задоволенні позову, так як між ПАТ КБ «ПриватБанк» (змінено назву на АТ КБ «Приватбанк») та позивачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, внаслідок якого останній отримав кредит, і цей факт позивачем не оспорюється. ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав та не повернув кредитні кошти і не сплатив інші платежі, передбачені договором у встановлений строк. Банком неодноразово були направлені вимоги про усунення порушень за договором, на які позивач не реагував. Доказів відсутності заборгованості за кредитним договором позивачем не надано. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснювалося з урахуванням вимог ст.1050 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5. Банком надані всі необхідні документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172,підстав вважати дії нотаріуса незаконними немає. Також вважає, що з урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, банком правомірно заявлено суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно вчинив виконавчий напис, в межах строків, встановлених законом України «Про нотаріат», Наказу міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5.

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року за клопотанням представника позивача відкладене підготовче засідання та від нотаріуса витребувані документи, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 11530 від 16.11.2017.

29 Травня 2020 року приватним нотаріусом Завалієвим А.А. надані копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

11 Червня 2020 року судом закрите підготовче провадження та призначений судовий розгляд по суті.

Представник позивача - адвокат Алексеєнко В.П., який діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АР 1013511, в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутністю та без участі позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Крилова О.Л., яка діє на підставі довіреності № 1818-К-О, в поданому відзиві просила справу розглянути за відсутністю представника банку.

Від представника третьої особи - приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Із досліджених документів судом встановлені наступні обставини та правовідносини.

03 Червня 2008 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір № ZPM0AN02000497, відповідно до якого останній отримав кредит у загальному розмірі 10475,35 USD. Процентна ставка 15.00 річних. Дата видачі кредиту не пізніше 03.06.2008 року, дата погашення 02.06.2015 року (пункти 17.1.1, 17.1.2, 17.1.4, 17.1.5, 17.16 договору).

Графіком погашення кредиту, що є додатком до кредитно-заставного договору, встановлені дати погашення та розміри погашень за кредитом, винагороди за резервування і % в період із 14.07.2008 по 02.06.2015.

Предметом застави є автомобіль марки DAEWOO Matiz, 2008 року випуску, тип - легковий автомобіль (до 1500 см.куб), кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 . Предмет застави належить позичальнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 03 червня 2008 року. Предмет застави передається в заставу разом з усіма його при належностями згідно технічної документації (п. 17.9 кредитно-заставного договору).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитно-заставним договором, станом на 22 червня 2017 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 48577,41 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.06.2017 складає 1263984 гривень 21 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту, відсотками, з комісії, з пені, по штрафам.

16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис на підставі ст.ст. 34,87-89 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10.12.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», невиплачених в строк відповідно до кредитного договору ZPM0AN02000497 від 03 червня 2008 року та розрахунку станом на 22.06.2017, грошових коштів у розмірі 48577,41 доларів США, що за курсом 26.02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.06.2017 складає 1 263 984 гривень 21 коп., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7891,09 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 4426,06 доларів США; заборгованості з комісії у розмірі 1247,73 доларів США; заборгованості з пені у розмірі 32690,17 доларів США та по штрафам (фіксована частина) - 9,61 доларів США і (відсоток від суми заборгованості) - 2312,75 доларів США.

Витрати за вчинення виконавчого напису складають 1800,00 гривень. Стягнення здійснюється за період з 03 червня 2008 року по 22 червня 2017 року виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 11530 (копія виконавчого напису).

19 Липня 2019 року головним державним виконавцем Приазовського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Воронцовою О.С. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59587241 на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 11530 від 16.11.2017, а також про арешт майна боржника. 31 Березня 2020 року винесені постанови про арешт коштів боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід в ТОВ «Барвінок-інвест».

Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на дату вчинення виконавчого напису) передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

При вчиненні виконавчих написів, нотаріус керується Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства України 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (Порядок № 296/5).

Пункти 1.1.,1.2 глави 16 Порядку № 296/5, в редакції станом на 07.04.2017, яка діяла на дату вчинення виконавчого напису 16.11.2017, передбачають, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 3.1. глави 16 Порядку № 296/5, як і норми наведеного вище Закону, передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно графіку погашення кредиту, встановлені обов`язкові щомісячні платежі, їх розмір та строки сплати. Тобто, з моменту несплати чи неналежної сплати боржником коштів за кредитом у банку виникає право вимоги належного виконання, а також сплати неустойки.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 22.06.2017, ОСОБА_1 останні платежі здійснені 14.01.2009 та 13.01.2010.

Так як, право вимоги у стягувача виникло ще 15.01.2009 та 14.01.2010, то слід зробити висновок, що виконавчий напис № 11530 вчинений 16 листопада 2017 року всупереч вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3.1. глави 16 Порядку № 296/5, після спливу трирічного строку.

Окрім того, у пункті 3.2 Порядку № 296/5 встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (Перелік № 1172).

Відповідно до зазначеного переліку, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин (2) Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями), д ля одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Із документів, що надані нотаріусом Завалієвим А. А. на виконання ухвали суду та на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 11530 від 16 листопада 2017 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, встановлено, що виконавчий напис здійснено із порушенням Переліку № 1172, оскільки при вчиненні нотаріальної дії оригінал кредитно - заставного договору не додавався (ксерокопія копії кредитно-заставного договору № №ZPM0AN02000497 від 03 червня 2008 року, посвідченої стягувачем). Це видно, також, із заяви ПАТ КБ «ПриватБанка» від 20.09.2017, згідно якої на адресу приватного нотаріуса направлялася лише копія кредитного договору, яка зазначена в додатках. Окрім того, не була надана нотаріусу засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.2.3 глави 16 Порядку № 296/5).

Банком надані нотаріусу копії письмової вимоги без дати про усунення порушень за цим кредитним договором на адресу ОСОБА_1 , копії списку згрупованих поштових відправлень, фіскального чека про відправлення 16.09.2017 та опису вкладення на адресу ОСОБА_1 претензії про наявність боргу від 06.09.2017ю

Позивач ОСОБА_1 заперечує факт отримання такого повідомлення чи претензії та іншою стороною ця обставина жодним чином не доведена, так як відсутні дані про вручення адресату поштового відправлення.

В позові зазначено, що ОСОБА_1 не погоджується із заявленим розміром заборгованості, зокрема і тому, що ним переданий банку предмет застави - автомобіль марки DAEWOO Matiz, 2008 року випуску, та він вважав погашеним борг перед банком.

Обставини про передання банку предмету застави відповідачем жодним чином не викладені та не спростовані.

Таким чином, слід зробити висновок, що при вчиненні виконавчого напису порушені наведені вище вимоги законодавства, так як виконавчий напис вчинений після збігу трьох років з моменту виникнення у стягувача права вимоги та без підтвердження безспірності заборгованості, так як нотаріусу надавалася тільки копія кредитного договору та не надана відповідна виписка з рахунку боржника.

Крім того, з поданих стягувачем нотаріусу документів відсутня можливість встановити, на якій підставі позивачу були нараховані штрафні санкції, пеня та відсотки, розмір яких підвищувався, як вбачається з розміру процентної ставки в розрахунку заборгованості.

Отже, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, крім того, що порушив визначену законом процедуру вчинення, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тому, вимоги позивача є доведеними обґрунтованими, підтвердженими доданими та витребуваними документами і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат суд приходить до наступного.

На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до частини 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 001217 від 27.01.2017, ордера на надання адвокатом Алексеєнко В.П. правової допомоги ОСОБА_1 на підставі договору, позивач отримував правову допомогу від адвоката та згідно копії квитанції від 09.04.2020 сплатив за це 6000 гривень.

Згідно квитанцій № 61371 від 11.04.2020 при подачі позову сплачений судовий збір в розмірі 840,80 гривень, № 30823111-1 від 17.04.2020 - судовий збір при забезпеченні позову в розмірі 420,40 гривень.

Відповідно до розрахунку розміру гонорару за надану правову допомогу судові витрати на професійну правничу допомогу склали: 500 грн. - за попередню консультацію; 1000 грн. - вивчення та правовий аналіз матеріалів; 1000 грн. - підготовка процесуальних документів (складання позовної заяви). Зазначені витрати суд вважає доведеними, так як підтверджені змістом складених і поданих до суду позовної заяви із посиланням на норми законодавства та практику касаційного суду, а також заяви про забезпечення позову.

Витрати на супровід справи у судах, що вказані в розрахунку в сумі 2000 грн., підлягають частковому задоволенню в розмірі 500 грн., так як представник позивача - адвокат Алексеєнко В.П. приймав участь лише в одному судовому засіданні 18.05.2020 тривалістю 50 хвилин, згідно протоколу цього засідання.

Таким чином, на відшкодування судових витрат необхідно стягнути всього 4261,20 гривень (840,80 + 420,40 + 500,00 + 1000,00 + 1000,00 + 500,00).

Між тим, суд вважає недоведеними витрати в розмірі 1000 грн. на витребування та збір доказів по справі, що зазначені в розрахунку, так як докази такої роботи адвоката не надані, навпаки за матеріалами, що додані до позову, ОСОБА_1 самостійно звертався до державної виконавчої служби із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, відкритим на підставі виконавчого напису.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов представника позивача ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) - адвоката Алексеєнка Віталія Петровича (ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1013511 від 09.04.2020, місцезнаходження: 72312, Запорізька область, м.Мелітополь , вулиця Університетська , 44 офіс 7 ) до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д), треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійовича (місцезнаходження: 14005, Чернігівська область, м.Чернігів, проспект Миру,55), Приазовський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (місцезнаходження: 72400, Запорізька область, Приазовський район, смт.Приазовське, вулиця Горького, 70) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 16 листопада 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 11530, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», заборгованості за кредитним договором № ZPM0AN02000497 від 03 червня 2008 року у розмірі 1263984,21 гривень та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1800,00 гривень.

Стягнути із публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4261 (чотири тисячі двісті шістдесят одну) гривню 20 коп., які складаються із: 840,80 гривень - витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позову; 420,40 гривень - витрати пов`язані зі сплатою судового збору при подачі заяви про забезпечення позову; 3000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.П. Пантилус