Ухвала

27 січня 2020року

м. Київ

справа № 466/9188/16-ц

провадження № 61-20978св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Шевченківської районного адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод та виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 31 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 жовтня 2018 року залишено без змін.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Шевченківського районного суду міста Львова.

18 грудня 2019 року справа № 466/9188/16-ц надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Шевченківської районного адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод та виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська