Провадження № 2/761/2921/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Савенко О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шмата Р.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача звернувся із заявою про відвід судді, яка мотивована тим, що суддя Рибак М.А. не може брати участь у розгляді справи. оскільки судові засідання, які начебто призначались на 30.04.2020 року та 22.05.2020 року в реальності не відповідають дійсності, оскільки справа з 16.04.2020 року була призначена на 28.07.2020 року.

В судовому засіданні представник позивача просив суд відмовити у задоволенні заяви про відвід судді.

Вивчивши заяву про відвід, суд вважає, що обґрунтування, наведені в заяві, не можуть розцінюватись як підстава для відводу судді по справі, з огляду на наступне.

Згідно із ч.ч. 7 та 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді..

Слід зазначити, що підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу

Відповідно до ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Хаушильдт проти Данії» (справа № 11/1987/134/188, скарга № 10486/83) наголошував, що суду потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки зважаючи на доводи заявника в обґрунтування заявленого відводу об`єктивних підстав, які б свідчили про існування обставин визначених ст.ст. 36, 37 ЦПК України судом не встановлено.

Наведені заявником підстави є лише його суб`єктивним сприйняттям обставин справи, а незгода з діями судді під час розгляду справи в сукупності з іншими обставинами, на які посилається заявник, не свідчить наявність підстав передбачених ст. ст. 36, 37 ЦПК України та не може бути підставою для відводу.

Призначені на 30.04.2020 року та 22.05.2020 року судові засідання стосувались вирішення заяви позивача про забезпечення доказів, яка має окремий процесуальний порядок розгляду. Та судом вживались заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.

Разом із тим, згідно з повідомленням Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (лист від 16.03.2020 року № 2-524/20) та Державної судової адміністрації України (лист від 10.04.2020 року № 11-7338/20) в судовій системі склався величезний дефіцит поточних видатків на забезпечення здійснення судочинства. Насамперед мова йде про поштові відправлення, судові повістки, папір тощо.

Згідно повідомлення Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (лист від 02.06.2020 № 1-1247/20) в державі склалася катастрофічна ситуація з наповненням Державного бюджету, що призвело до фактичного припинення фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві за усіма статтями, окрім захищених. Вказана обставина стосується видатків, необхідних, зокрема, для придбання поштових марок, конвертів, паперу тощо, які в подальшому спрямовуються до судів м. Києва для належного здійснення останніми правосуддя.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність належного державного фінансування, Шевченківський районний суд м. Києва на офіційному веб-порталі Судової влади звернувся до учасників судових справ про припинення відправки поштової кореспонденції у судових справах, а саме: запитів, необхідних для забезпечення розгляду справ (в тому числі для вирішення питання про відкриття провадження у справі), судових повісток, копій судових і процесуальних рішень тощо.

Учасники судового процесу, в тому числі і відповідач у справі викликались в судові засідання шляхом направлення судових повісток на номер мобльного телефону, а також розміщення інформації на Веб-порталі Судової влади, про що судом було зазначено в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення заявленого відводу судді суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 37,38, 40, 259, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про відвід судді, поданої представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Шматом Р.П. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено: 03.08.2020 року.