Провадження № 2/337/122/2020
23 січня 2020 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Шварцер Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Савіхіної А.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 47 690,35 грн., а також - судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
В обґрунтування заяви позивач зазначив, що відповідно до укладеного 18.10.2013 кредитного договору б/н позичальник ОСОБА_1 отримав від банку кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших передбачених договором витрат. Через порушення позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 12.06.2019 р. утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх боргових зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку.
Ухвалою судді від 09 жовтня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ст. 128 ЦПК Українита шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги - задовольнити в повному обсязі, а також зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно Анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку 18 жовтня 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», надав позичальнику ОСОБА_1 2 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії та інших витрат на умовах, передбачених договором. При цьому, згідно п. 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку позичальник погоджується з будь-яким розміром кредитного ліміту, встановленого банком самостійно (а.с.9-10, 11-25).
Відповідач ОСОБА_1 , власноруч підписуючи 18 жовтня 2013 року Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, погодився з тим, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого він зобов`язався повертати тіло кредиту, сплачувати проценти за його використання, комісії, а також - пені та штрафи у разі порушення умов виконання зобов`язання (а.с.9-10, 11-25).
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, банк, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав, натомість ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання порушив, у зв`язку з чим станом на 12 червня 2019 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 47 690 грн. 35 коп. і складається з: 3 082,39 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 38 219,35 грн. нарахованої пені за прострочене зобов`язання, 3 641,45 грн. нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2 247,16 грн. - штрафу (процентна складова) (а.с.5-8 грн.).
За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За правилами ст.546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором б/н від 18 жовтня 2013 року ОСОБА_1 порушив обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за тілом кредиту та пенею у розмірі 44 943,19 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.
Водночас, вимога про стягнення з відповідача штрафів у зазначеному позивачем розмірі - 2 747,16 грн., на думку суду, вимогам закону не відповідає, отже не може бути задоволена судом у зв`язку з наступним.
Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Згідно положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне їх застосування за одне й те саме порушення, зокрема строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання закріплених ст. 61 Конституції України вимог щодо заборони подвійного застосування цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та № 6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року.
Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто 1 810,35 гривень судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 546, 549, 551, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. 13, 141, 178, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги - задовольнити частково.
- заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.10.2013 у розмірі 44 943,19 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот сорок три гривні 19 коп.), що складається з: 3 082,39 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 38 219,35 грн. нарахованої пені за прострочене зобов`язання, 3 641,45 грн. нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;
- судовий збір у розмірі 1 810,35 грн. (одна тисяча вісімсот десять гривень 35 коп.).
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Д.С. Бредун