Провадження № 2/760/4671/20
в справі № 760/4661/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

за участю:

представниці позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

представника відповідачки - ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві заяву відповідачки ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину.

Так, ОСОБА_4 просить суд звільнити його від сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджених на користь ОСОБА_2 , згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2019, та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до її повноліття.

У судовому засіданні відповідачкою ОСОБА_2 було оголошено заяву про зупинення у справі провадження до набрання законної сили рішення у справі №760/15413/19.

Заява обґрунтована тим, що у провадженні цього ж суду перебуває цивільна справа №760/15413/19 про визначення місця проживання малолітніх дітей.

На переконання відповідачки, з урахуванням норми п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є об`єктивна неможливість розгляду справи №760/4661/20 до вирішення справи №760/15413/20 про визначення місця проживання малолітніх дітей до набрання законної сили рішенням по цій справі.

Зазначено, що питання щодо стягнення аліментів на малолітніх дочок сторін було остаточно вирішено постановою Верховного суду від 18 грудня 2019 року по справі №757/31144/18-ц, відповідно до якої рішення суду першої та апеляційної інстанції залишено без змін і стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей, до суду першої інстанції ОСОБА_4 подав заяву, що проти стягнення з нього аліментів на двох дітей він не заперечує.

А тому вважає обов`язком суду зупинити у справі провадження до набрання законної сили рішенням по справі №760/15413/19.

У судовому засіданні відповідачка підтримала подану нею заяву та просила її задовольнити.

Представник відповідачки у судовому засіданні підтримав заяву відповідачки, просив зупинити у справі провадження. Крім того, посилався на те, що в мотивувальній частині рішення суду у справі № 760/28922/18, при вирішенні спору про розлучення, було зазначено про місце проживання дітей сторін з матір`ю ОСОБА_2 , проте, в подальшому зазначене було виправлено судом шляхом виправлення описки в рішенні суду. Вказав на те, що ОСОБА_4 самовільно забрав від матері проживати з собою малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не дивлячись на описане вище рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що зазначені спори не є взаємопов`язаними. Зазначила, що аліменти сплачуються стороні на утримання дитини, є коштами та власністю дитини, а оскільки малолітня ОСОБА_6 проживає з позивачем, то саме позивач повинен мати кошти на її утримання.

Обговоривши заяву про зупинення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та зупинення провадження в справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З точки зору закону, підставою для зупинення провадження в справі є полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі в силу встановлення рішеннями по цих справах преюдиційних фактів.

З пункту 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, вбачається, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Так, предметом спору в даному провадженні є звільнення ОСОБА_4 від сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджених на користь ОСОБА_2 , згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2019, та стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до її повноліття.

У справі №760/15413/19 позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним ОСОБА_2 просить суд визначити проживання малолітньої доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити її проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 , за місцем її проживання; визначити проживання малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити її проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 , за місцем її проживання. Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним ОСОБА_4 просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з їхнім батьком, ОСОБА_4 .

У судовому засіданні сторони не заперечували, що малолітня ОСОБА_8 проживає з ОСОБА_4 , з тією лише відмінністю, що представник позивача наголошувала на відповідність дій позивача вимогам чинного законодавства, а представник відповідача про їх незаконність, в частині способу, за яким малолітня дочка сторін стала проживати з позивачем.

Враховуючи, що даний спір стосується питання про утримання дитини в даний час, і будь -яким чином визначення місця проживання в майбутньому малолітніх дітей не впливає на їх потреби в даний час, з врахуванням також того, що малолітні діти сторін, їх життя, матеріальне становище не можуть бути заручниками спорів та неприязних стосунків між батьками, виходячи з предмету позову в даній справі №760/4661/20, вважає, що спори не пов`язані між собою і не залежать один від одного, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 251, 253 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі № 760/4661/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: