Справа № 664/2955/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року м. Олешки

Цюрупинський районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого - судді Сіденка С. І.,

за участю секретаря судових засідань Скорик Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , третя особа: Орган опіки та піклування Олешківської районної Державної адміністрації

про усунення перешкод в праві користування та володіння нерухомим майном шляхом виселення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Відповідачі є родичами колишнього власника нерухомого майна ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачі по справі без дозволу попереднього власника будинку, вселилися в нього, на вимогу позивача як нового власника залишити будинок не реагують, відмовляють позивачу у грубій формі у задоволенні її вимог. Позивача до будинку не допускають, погрожують фізичною розправою. У зв`язку з порушенням права власності позивача на житловий будинок, позивач змушена захищати свої права власника в суді, так як протягом всього часу з моменту набуття права власності позивач позбавлена доступу до будинку через агресивну налаштованість відповідачів. Оскільки у всіх відповідачів відсутнє право на проживання у належному позивачу житловому будинку, позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у володінні та користуванні житловим будинком шляхом виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та їх малолітніх дітей ОСОБА_4 2009 р. н., ОСОБА_5 2015 р. н. а також будь-яких інших осіб із житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями в будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, просила його задовольнити повністю, додатково повідомила суду, що відповідачі умисно їй чинять перешкоди у користуванні житловим будинком після того, як вона набула права власності на нього, хоча мають інше житло, де і періодично проживають. Крім того надала суду для огляду оригінал заповіту, копія якого долучена до матеріалів справи та пояснла, що померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заповіла все належне їй майно їй, в тому числі і житловий будинок та нею подано заяву про прийняття спадщини на речі домашнього вжитку. Заповіт не скасований. При цьому цьому звернула увагу суду, що попередня власниця цього будинку зверталась з аналогічним позовом до цих же відповідачів за півроку до смерті. В наступне судове засідання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Жодний із відповідачів письмових заперечень на позов чи відзиву на позовну заяву не подав, клопотань про дослідження доказів ні в підготовчому ні в судовому засіданні не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Тихоша І. С. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, клопотав перед судом про зупинення провадження у справі з підстав того, що в провадженні Цюрупинського районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа № 664/1737/17 (суддя Бойко В. П.) за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору довічного утримання. Вважає, що розгляд даної справи неможливий до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 664/1737/17, де вирішується питання про визнання недійсним договору довічного утримання від 04.10.2016 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Інші відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно в установленому порядку.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні послалася на розсуд суду, в наступне судове засідання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, які були присутні у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх приходить до наступного висновку.

Провадження по даній справі відкрито ухвалою суду від 01.11.2019 року та залучено до участі у справі у якості третьої особи орган опіки та піклування Олешківської РДА.

Ухвалою від 16.06.2020 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 22.07.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Тихоші І. С. про зупинення провадження у справі.

Згідно зст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності зі ст. ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституцією України гарантується кожному громадянину право власності. ст.41 Конституції України вказує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Зняття з реєстрації місця проживання відповідача є по суті похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а його відсутність унеможливлює таке зняття.

Судом встановлено, що Позивач по справі є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання, догляду від 04.10.2016 року.

Померла попередня власниця житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 за свого життя зверталася до Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про визнання втратившими право користування житловим будинком та виселення.

Ухвалою суду від 05.12.2020 року (суддя Савчак С. П.) провадження у справі закрито у зв`язку із смертю позивача.

З моменту укладення договору довічного утримання, догляду від 04.10.2016 р. та переходу права власності на будинок до позивача ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 втратила право користування житлом по АДРЕСА_1 , як член сім`ї колишнього власника. Інші відповідачі такого права ніколи не набували.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У випадку порушення його прав, не пов`язаного з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.

При цьому, вирішення питання про наявність правових підстав для виселення особи із житла залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обов`язків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст. 319, ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, однак у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ч. 4ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно достатті 109 Житлового кодексу Українивиселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачі періодично проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 без відповідних правових підстав, чим чинять перешкоди у здійсненні свого права власності позивачем, та не є членами родини власника, а тому не мають права користування даним житловим приміщенням, у зв`язку із чим, підлягають виселенню з нього. Ніяких доказів щодо наявності зобов`язань у позивача перед відповідачами, які б надали останнім право проживати у належному позивачу будинку під час розгляду справи не встановлено та відповідачами не зазначено.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 109, 150 ЖК УРСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 81, 89, 141 ЦПК України, ст. ст. 29, 383, 391 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Усунути перешкоди у користуванні і володінні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 і виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 із зняттям її з реєстрації місця проживання за даною адресою та виселити з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , 1981 року народження, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також будь-яких інших осіб із житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сіденко С. І.