Справа № 229/3453/20
Провадження №2-о/229/136/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гумірової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення факту смерті,

зацікавлена особа - Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

ВСТАНОВИВ:

представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Єнакієве Донецької області 29.06.2020 року.

Обґрунтовує вимоги заявника тим, що ОСОБА_3 , яка є матір`ю заявника, померла на окупованій території в місті Єнакієве Донецької області 29.06.2020 року. Для проведення державної реєстрації смерті, як представник заявника, він звернувся до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відділ ДРАЦС), однак відділ ДРАЦС відмовив йому в такій реєстрації, посилаючись не те, що ним для підтвердження факту смерті особи пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ встановленого зразка, який може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті.

Ухвалою суду від 04.08.2020року відкрито провадження у справі , призначено розгляд справи.

У судове засідання представник заявника та заявник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Тобто, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 (а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Єнакієве Донецької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 730, довідкою про причину смерті №730, що виданні 30.06.2020 року Єнакієвським відділом бюро судово-медичної експертизи, свідоцтвом про смерть № 247 від 30.06.2020 року, виданим відділом РАЦС Ясинуватського міськрайонного управління юстиції (а.с.7-9).

Судом встановлено, що у реєстрації смерті ОСОБА_3 представнику заявника було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті Краматорському МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) пред`явлено документ, який виданий на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження (а.с.11).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_3 для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника суд, приймає до уваги надані довідку про причину смерті, свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть, і вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_3 в м. Єнакієве Донецької області, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть матері відповідно до законодавства України.

Керуючись ст.ст. 259,264,265,268,273,315,317, 319,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник, ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту смерті ,- задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївка Донецької області, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Єнакієве Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), що знаходиться за адресою: вул. Соборна, 13, м. Дружківка, Донецька обл., 84205, для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова