ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3466/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"15" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення. Свої вимоги мотивує тим, що вона є основним квартиронаймачем особового рахунку за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Зазначає, що в даній квартирі крім позивача зареєстрована її онука ОСОБА_3 , змінила замки від вхідних дверей та не допускає позивачку до квартири. Оскільки права позивачки порушені, вона була змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселити її у спірну квартиру.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з наведених у ньому підстав та не заперечували проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила.

15.01.2020 р. перед судовим засіданням, представник відповідача ОСОБА_4 подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із ознайомленням із матеріалами справи та підготовки відзиву на позовну заяву.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 01.10.2019 р., перше судове засідання призначено на 04.12.2019 р., а наступне на 15.01.2020 р., вважаю, що призначаючи розгляд справи суд надав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на ознайомлення із матеріалами справи, представництво інтересів у суді та подання відзиву на позов, доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, у зв`язку із чим, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 210 ЦПК України, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки № Ц-301 виданої 21.06.2019 р. комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Дарницького району м. Києва основним квартиронаймачем особового рахунку за адресою: АДРЕСА_2 по програмному забезпеченню ПАК «ЄСАН» є ОСОБА_1 . (а.с.9).

Як вбачається із відомостей електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Згідно з листом Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві № Ц-2370/125/48/04-2019, ОСОБА_1 зверталась до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, з приводу того, що онука ОСОБА_3 без дозволу замінила замки від вхідних дверей та не дає змоги користуватися квартирою АДРЕСА_1

Допитана в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що її онука ОСОБА_3 замінила замки від вхідних дверей та не допускає її до квартири АДРЕСА_1 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 , яка є подругою позивачки, пояснила, що ОСОБА_1 цілими днями ходить по вулиці, оскільки її онука замінила замки від вхідних дверей та не впускає позивачку до квартири АДРЕСА_1 , в якій вона зареєстрована.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися конфліктні відносини, що призвели до того, що позивачка була вигнана зі спірної квартири.

Таким чином позивачем доведено, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні житлом, в результаті чого позивач не може потрапити до квартири, де позивач зареєстрована та має право на проживання та в зв`язку з чим позивач змушена проживати в іншому житловому приміщенні.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, а згідно ч.1ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вбачається, що чинення перешкод у користуванні спірною квартирою полягає у відмові відповідача впускати ОСОБА_1 до спірної квартири.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо її вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою є обґрунтованими, доведеними та такими що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення - задовольнити .

Зобов`язати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ідентифікаційний номер відсутні) не чинити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ідентифікаційний номер відсутні) витрати по оплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА