233 № 233/1783/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, в якому просив позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради для подальшого влаштування дитини, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини на користь особи, до якої буде влаштована дитина на постійній основі.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька дитини внесені в актовий запис про народження дитини у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати разом з дитиною тривалий час проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Мати не працює, зловживає алкоголем, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, його лікуванням, що негативно впливає на його фізичний та моральний розвиток. Малолітній ОСОБА_3 має захворювання - бронхіальну астму. Внаслідок невиконання матір`ю ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків малолітній ОСОБА_3 став бездоглядним, не знаходиться вдома, постійно гуляє по місту Костянтинівні з компаніями однолітків, жебракує, не відвідує школу, одягнений не за сезоном.

З метою попередження бездоглядності та раннього соціального сирітства дитини з ОСОБА_2 неодноразово проводились профілактичні заходи та бесіди про належне виконання батьківських обов`язків, необхідність працевлаштування, неприпустимість зловживання алкоголем, а також неприпустимість бродяжництва, жебракування та пропусків занять дитини, знаходження в темний час доби без супроводу дорослих, про відповідальність батьків за скоєння злочинів дітьми. Під час спілкування в службі у справах дітей Костянтинівської міської ради з`ясовано, що мати дитини необхідних висновків для себе не зробила, продовжує зловживати алкоголем, про дитину не піклується. За місцем свого проживання вона не створила сприятливих умов для проживання та утримання сина. 05.02.2020 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Костянтинівської міської ради ОСОБА_2. прийшла на підпитку. Також ОСОБА_2 притягалася до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв в громадському місці та неналежне виховання дитини.

11.02.2020 року при відвідуванні за місцем проживання родини було встановлено, що малолітній ОСОБА_3 хворий, а мати серед дня спить після вжитого алкоголю. Внаслідок чого хлопця для лікування було госпіталізовано до дитячого відділення КНП «Інфекційна лікарня м. Костянтинівки». 17.02.2020 року малолітній ОСОБА_3 з метою оздоровлення був влаштований до Санаторно-оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місто» Донецької обласної державної адміністрації. За час перебування у центрі мати дитини жодного разу його не відвідала, про стан його здоров`я не цікавилась, навіть не звернулася до служби у справах дітей Костянтинівської міської ради з метою отримання інформації про сина. Після закінчення терміну перебування ОСОБА_3 в санаторно-оздоровчому центрі 11.03.2020 року дитину забрала до себе старша сестра ОСОБА_4 .

Таким чином, мати ОСОБА_2 не забезпечує дитину продуктами харчування, одягом та взуттям, не турбується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує його виховання та навчання. Тобто мати свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, зловживає алкоголем, що несе загрозу життю, здоров`ю та моральному вихованню малолітньої дитини.

Представник позивача Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради - Карпушин В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та висновку органу опіки та піклування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вона прикладає зусилля для подолання хибної звички сина до бродяжництва та жебракування, проте раніше вони були марними. Після перебування сина в таборі за поданням служби у справах дітей син ОСОБА_5 змінив своє ставлення до своєї поведінки та покинув спроби втікати з дому. Вказала на те, що спиртними напоями не зловживає, не працює, проте належне утримання дитини здійснює за рахунок своєї повнолітньої дочки, яка їй допомагає у вихованні молодшого сина.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Костянтинівка Донецької області, є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька до актового запису записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (актовий запис №276 від 21.05.2010 року), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № 5 від 13.03.2020 р., копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до відомостей, наданих відділом реєстрації Костянтинівської міської ради 13.04.2020 р. за № 1297/09, ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з доповідними записками заступник директора з виховної роботи та вчитель початкових класів, поданнями директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 від 17.10.2019 року за № 01/28-198, від 15.11.2019 року за № 01/28-215, від 23.12.2019 року за № б/н вказані особи зверталися до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області та Служби у справах дітей щодо вжиття заходів до родини ОСОБА_3 , який тікає з дому, не ночує вдома, бродяжить та шукає роботу, пропускає шкільні заняття, матір дитини все рідше виходить на зв`язок з класним керівником, уникаючи пояснень та відповідальності за виховання неповнолітньої дитини, не займається його вихованням, гігієною та навчанням.

Відповідно до повідомлення директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 від 18.11.2019 року за № 01/28-220 на ім`я начальника Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області та начальника служби у справах дітей учень 3-Б класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відвідує школу. 05 листопада класним керівником та медичною сестрою школи у дитини було виявлено педикульоз, були надані відповідні рекомендації щодо вжиття відповідних заходів та направлено в санітарно-епідеміологічну станцію. Матір дитини пообіцяла вирішити це питання за два дні. Проте через три дні дитина до школи не прийшла, зі слів матері вона ще займається позбавленням наслідків педикульозу. Потім матір припинила виходити на зв`язок, а дитину продовжували виявляти вчителя та деякі батьки за бродяжництвом та жебракуванням на вулиці. 14 листопада матір вийшла на зв`язок та пообіцяла взяти медичну довідку у санітарно-епідеміологічній станції і в понеділок дитина приступить до навчання. Проте станом на 18 листопада дитина до школи не прийшла, матір на телефонні дзвінки не відповідає, двері вдома не відчиняють, до санітарно-епідеміологічної станції родина ОСОБА_2 не з`являлася, про що складено відповідний акт про невідвідування шкільних занять учнем.

19 листопада 2019 року ОСОБА_2 попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, що підтверджується відповідною розпискою, копія якої додана до матеріалів справи.

29 листопада 2019 року службою у справах дітей обстежено умови мешкання сім`ї ОСОБА_6 , про що складено відповідний акт, відповідно до якого в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , гігієнічні умови в задовільному стані, маються умови для проживання дитини, проте їжа не в повному обсязі, відсутні шкільне приладдя, речі у шафі брудні.

На засіданні ради профілактики правопорушень ЗОШ №3, яке відбулось 22.01.2020 року, було вирішено організувати психологічний супровід родини ОСОБА_6 , у разі повторних випадків пропусків занять та втечі з дому та клопотати про позбавлення мами батьківських прав, що підтверджується витягом з протоколу № 5.

29 січня 2020 року адміністрацією Костянтинівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 3 на адресу Костянтинівської міської ради надіслано подання за № 01/18-19 про розгляд питання щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 на комісії з питань захисту прав дитини в зв`язку із систематичним пропуском навчальних занять, регулярних випадків втеч із дому та бродяжництва.

11 лютого 2020 року службою у справах дітей обстежено умови мешкання сім`ї ОСОБА_6 , про що складено відповідний акт, з якого вбачається, що двері квартири ОСОБА_2 добровільно не відчиняла, в квартиру спеціалістів служби впустила її дочка, санітарно-гігієнічні умови квартири в задовільному стані, проте речі були розкидані, холодно та смерділо, від матері було чути запах алкоголю, їжа не в повному обсязі. Зі слів ОСОБА_2 двері не відчиняли, оскільки з дитиною спали.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 17.02.2020 року вбачається, що дитина поступила в стаціонарне відділення КНП «Інфекційна лікарня м. Костянтинівка» 11.02.2020 року із діагнозом гостра інфекція верхніх дихальних шляхів.

Відповідно до медичної довідки на учня, який від`їжджає в оздоровчий табір, виданої 17.02.2020 року Амбулаторією № 5 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Костянтинівської міської ради», дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , хворіє на бронхіальну астму.

Відповідно до інформації, наданої КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» за № 01-3/291 від 01.04.2020 р. за адресою: АДРЕСА_1 проживає родина ОСОБА_2 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На теперішній час дитина мешкає за адресою: АДРЕСА_2 під наглядом старшої сестри ОСОБА_4 , декларація з лікарем ПМД КП «ЦПМСД Костянтинівської міської ради» не укладена. 04 грудня 2019 року згідно з записом у Журналі реєстрації амбулаторних карт амбулаторії № 5 історію розвитку дитини ОСОБА_3 було передано до педіатричного відділення КНП «БЛІЛ КМР», де дитина знаходилася на стаціонарному лікуванні. 17 лютого 2020 року при оформленні дитини в дитячий оздоровчий табір «Оксамитове містечко» м. Святогірськ було з`ясовано, що амбулаторна карта знаходилася у представника служби у справах сім`ї та молоді. Зі слів медичної сестри дільниці при активному патронажі вдома двері не відчиняли, мати на зв`язок не виходила. Зі слів сусідів мати знаходиться вдома, але двері нікому не відчиняє. Мати на огляд до амбулаторії дитину не приводить, на дзвінки не відповідає, двері при відвідуванні вдома не відчиняє. Своїх обов`язків по забезпеченню здоров`я дитини не виконує.

Згідно із листом СОЦСР «Смарагдове місто» вих. № 147 від 26.03.2020 р. ОСОБА_3 перебував у відділенні соціальної реабілітації Центру з 17.02.2020 р. по 11.03.2020 р. Протягом перебування дитини в Центрі його мати ОСОБА_2 дитину не відвідувала, станом його здоров`я не цікавилася. 11 березня 2020 року ОСОБА_3 вибув з закладу в супроводі сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно з листом-дозволом № 13-97/03 від 10.03.2020 р. Костянтинівської ССД. До матеріалів справи додана копія заяви ОСОБА_4 від 10.03.2020 р. про надання дозволу забрати дитину з табору, оскільки матір дитини забрати його не може, бере на себе відповідальність за життя та здоров`я брата на час знаходження із нею.

Відповідно до інформації Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 01.04.2020 р. за № 01-20-2355-11 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває на обліку та отримувала державну соціальну допомогу на дітей одиноким матеріям на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Допомогу призначено та виплачено по 31.08.2019 р.: з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р. розмір допомоги 2027,00 грн, з 01.07.2019 р. по 31.08.2019 р. - 2118,00 грн.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , притягалася до адміністративної відповідальності: 07.11.2018 р., 30.01.2020 р. за ч.1 ст. 178 КУпАП, фабула: знаходження в стані алкогольного сп`яніння з накладанням стягнення у вигляді штрафу та попередження відповідно; 17.07.2019 р., 22.11.2019 р., 18.12.2019 р., 26.12.2019 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП, фабула: неналежне виконання батьківських обов`язків із звільненням від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення та з накладанням стягнення у вигляді попередження, що підтверджується довідкою Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.

Згідно із психолого-педагогічною характеристикою дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.01.2020 року, наданою Костянтинівською ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 3, дитина навчається в зазначеному закладі з першого класу, з початку 2019-2020 н.р. проявляє себе як недисциплінований учень, навчальний матеріал засвоює на середньому рівні, навчається не в повну міру своїх сил, домашні завдання не виконує, часто приходить без підручників та зошитів, потребує постійного контролю за навчанням та поведінкою зі сторони вчителя, не виявляє зацікавленості до навчання. Через несумлінне відвідування занять деградує в навчанні. Читати став набагато гірше, почерк змінився в гірший бік, допускає багато помилок при письмі, математичні навички розвинені на середньому рівні. До відвідування занять в школі ставиться зухвало, має багато пропусків без поважних причин. За характером спокійний, не провокує конфліктів з ровесниками, не б`є першим, має постійних товаришів у класі. Жоден гурток не відвідує, схильний до втеч, бродяжництва і пропускам занять. Жебракує, багато бреше, придумує різні історії для виправдання своєї поведінки. Зовні іноді буває неохайним, інколи ходить у брудному взутті та одязі. Мати через стан свого здоров`я приділяє недостатньо уваги навчанню та вихованню сина, немає впливу на його поведінку.

В судовому засіданні була заслухана думка дитини. Так, ОСОБА_3 зазначив, що проживає як з матір`ю так і з старшою сестрою, які про нього дбають. Матір вважає доброю людиною, яка його любить та піклується, а також не ображає. Виявив бажання й надалі проживати з матір`ю.

Свідок ОСОБА_7 повідомив про те, що він працює головним спеціалістом служби у справах дітей Костянтинівської міської ради та особисто бачив як дитина ОСОБА_3 жебракував біля магазину в м. Костянтинівка та приймав участь у поверненні його додому, проте матір двері не відкрила, зв`язку з нею не було. Тоді він зв`язався із старшою сестрою дитини та передав їй дитину. ОСОБА_3 був одягнений не по сезону.

Свідок ОСОБА_8 повідомила про те, що вона працює головним спеціалістом служби у справах дітей Костянтинівської міської ради та їй відомі обставини про те, що ОСОБА_3 неодноразово втікав із дому, жебракував, а мати не завжди його шукала та на зв`язок зі службою у справах дітей не виходила.

Свідок ОСОБА_9 , яка повідомила про те, що працює заступником директора з виховної роботи Костянтинівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 3 та свідок ОСОБА_10 , яка повідомила про те, що працює педагогом в Костянтинівській ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 3 та є класним керівником ОСОБА_3 , надали показання про те, що їм особисто відомо про те, що ОСОБА_3 неодноразово втікав із дому, жебракував, профілактичні бесіди з дитиною та матір`ю не давали позитивного результату, якщо мати особисто не приводила дитину до школи, то самостійно він до неї не доходив, а йшов жебракувати, останнім часом мати не виходила на зв`язок з представниками школи та не приймала участь у розшуку дитини.

Свідок ОСОБА_4 надала показання про те, що вона є дочкою ОСОБА_2 та їй особисто відомо про те, що її брат ОСОБА_3 регулярно втікав з дому, а також від неї та матері. Квартира, в якій проживав брат з матір`ю, знаходиться на першому поверсі та дитина втікала через кватирку у вікні. Будь-які бесіди з дитиною не допомагали побороти його бажання весь час проводити на вулиці в колі однолітків, жебракувати. Мати за станом здоров`я не завжди супроводжувала його до школи, і тоді самостійно він до неї не доходив, а йшов гуляти. Вона матеріально забезпечує матір та брата. За повідомленнями вчителів, знайомих, працівників магазинів про факти жебракування брата завжди розпочинає його розшук та повернення до матері. Останнім часом брат виявляє бажання проживати з нею, оскільки в її житловому приміщенні він має доступ до мережі Інтернет. Їй особисто не відомі обставини про зловживання матір`ю алкоголю. Вона та матір допомагають дитині виконувати домашні завдання.

Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради надав висновок від 30.03.2020 року за № 366/26 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки матір не забезпечує дитину продуктами харчування, одягом, взуттям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує його виховання та навчання, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, зловживає алкоголем, байдуже до нього ставиться, все це несе загрозу життю, здоров`ю та моральному вихованню малолітньої дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.

Частиною 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п.6. та п.7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. п. 2 - 5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Пунктами 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 165 СК ( 2947-14 ) з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Оскільки судом не встановлені обставини щодо ухилення матері від виконання своїх обов`язків, що могло би бути виражене в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, та не встановлені обставини щодо жорстокого поводження з дитиною, що могло би полягати у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо, а також не встановлені обставини щодо наявності у матері хронічного алкоголізму і захворювання на наркоманію, що мало би бути підтверджено відповідними медичними висновками, та, крім того, не встановлені обставини щодо примушування матір`ю до жебракування дитини та залучення її до непосильної праці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 А отже, у задоволені позовних вимог органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини необхідно відмовити.

Разом з тим, оскільки судом було встановлено, що матір дитини ОСОБА_2 недостатньо приділяє увагу вихованню сина, що полягало в тому, що вона не реагувала достатньої мірою на повідомлення сторонніх осіб про виявленні факти бродяжництва та жебракування дитини, не приділяла достатньої уваги освітньому процесу сина, та, крім того, вчиняла адміністративні правопорушення, передбачені статтею 178 КУпАП, якою передбачена відповідальність за розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях та за появу у громадських місцях у п`яному вигляді, та статтею 184 КУпАП, якою передбачена відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, суд дійшов висновку про необхідність попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 та покласти на орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо дитини ОСОБА_3 , що відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2019 року у справі 761/395/17-ц, відповідно до якої зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських обов`язків щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складення повного судового рішення - 30 липня 2020 року.

Позивач: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 260, ; відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя