Справа № 931/597/20 Провадження № 2/931/224/20
УХВАЛА

05.08.2020 року смт Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Масляна С.В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління Держгеокадастру, Бубнівської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановила:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року цивільну справу № 931/597/20 передано на розгляд судді Масляній С.В.

До відкриття провадження у справі суддя Локачинського районного суду Волинської області Масляна С.В. заявила самовідвід у даній справі, обґрунтований тим, що особа, яка є позивачем у даній цивільній справі, є матір`ю судового розпорядника Локачинського районного суду Волинської області Склезя Юрія Миколайовича.

Дослідивши зміст заяви про самовідвід судді Масляної С.В., матеріали справи, приходжу до висновку що заява про самовідвід судді Масляної С.В. підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до статтей 6, 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституціі законів України та на засадах верховенства права. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини`суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову. Так, наявність вищевказаних правових норм, та того факту, що у позивача є сумніви з приводу об`єктивності судді, - є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у сторін, в першу чергу у позивача, не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді - не має.

Пунктами 49, 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» визначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 вищевказаної Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про самовідвід у даній справі.

Відповідно до ч. 1, 9 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зважаючи на вищевикладене заяву судді Масляної С.В. про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 48, 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 33, 36, 39, 40, 260 ЦПК України, -

ухвалила:

Заяву про самовідвід судді Масляної Світлани Володимирівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління Держгеокадастру, Бубнівської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Справу № 931/597/20 за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління Держгеокадастру, Бубнівської сільської ради про визнання передати до канцелярії Локачинського районного суду Волинської області для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Масляна