Справа № 758/6506/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Ткачук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначала, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю., вона є власником 1/3 частини житлового будинку

АДРЕСА_2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу.

На даний час, разом з нею в житловому будинку зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2

В лютому 2017 відповідач зібрав речі і виїхав у невідомому напрямку, його місце проживання позивачу невідоме.

26.07.2018 шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10, 11).

Зареєстрованим місцем проживання відповідача - ОСОБА_2 є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 26.07.2018 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7).

Обгрунтовуючи позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , позивач посилалася на те, що відповідач з 2017 року не проживає у вищевказаному будинку.

Згідно з актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 11.02.2019, складеного депутатом Київської міської ради Дідовцем Ю.В. та засвідченого свідками: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , зі слів свідків, було встановлено, що ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 не проживає за вказаною адресою з 2017 року (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ураховуючи те, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак у будинку не проживає більше одного року, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право на користування будинком АДРЕСА_1 .

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-80, 209, 223, 229, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), третя особа - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , рєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. С. Захарчук