ЄУН № 336/5253/16
пр. № 2-п/336/12/2020
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

23.01.2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду (подана через канцелярію суду).

Ухвалою суду від 28.01.2020 року заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду у зв?язку з пропуском процесуального строку для звернення з заявою про скасування заочного рішення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.04.2020 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2020 року скасовано, заяву направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було залишено без руху. Надано строк заявникові для подання вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

15.05.2020 року ОСОБА_1 подала заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, в якій вказала, що строк був пропущений нею з поважної причини, а саме через те, що її колишній чоловік заборонив їй отримувати кореспонденцію за місцем зареєстрованого проживання, тому про існування заочного рішення ОСОБА_1 дізналась лише у січні 2020 року.

Судом кілька разів заявник ОСОБА_1 викликалась в судові засідання для розгляду заяви про поновлення процесуального строку, про місце та час розгляду справи вона була сповіщена судовою повісткою, яка направлена засобами поштового зав`язку, а також смс-повістками, направленими на зазначений нею номер телефону, однак, в жодне з чотирьох судових засідань ОСОБА_1 так і не з?явилась, причин неявки не сповістила.

Таким чином, судом було усіляко забезпечено право відповідача на доведення своїх доводів щодо поважності причин пропуску строку, олднак, відповідач такою можливістю не скористалась.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення із заявою про перегляд заочного рішення суд виходить з наступного.

Статтею 284 ЦПК України визначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 120, 122, 123, 124, 126 127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що рішення суду проголошено 01.12.2016 року, ОСОБА_1 особисто отримала копію рішення 12.12.2016 року, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення кореспонденції.

Підстав вважати, що копія рішення отримана не відповідачем, а іншою особою, а ОСОБА_1 в цей період часу мешкала за іншою адресою, у суду немає, адже свої твердження про це відповідач будь-якими доказами не підтвердила, а наявними у справі документами такі доводи відповідача спростовуються.

Так, посилання ОСОБА_1 про те, що вона з 2014 року начебто не проживає та не отримує кореспонденцію за зареєстрованим місцем проживання спростовуються також і тим, що саме адреса реєстрації, а саме АДРЕСА_1 , зазначена особисто ОСОБА_1 на поштовому конверті, в якому вона направляла до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу (а.с. 78) у лютому 2020 року.

Та сама адреса зазначена особисто ОСОБА_1 у заяві про усунення недоліків від 16.03.2020 року, яку особисто ОСОБА_1 направила до суду апеляційної інстанції.

Ця ж адреса вказана і на конверті, в якому заяву про усунення недоліків ОСОБА_1 особисто надіслала до Запорізького апеляційного суду у 2020 році (а.с. 88).

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до численної судової практики Верховного Суду безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Заява про перегляд заочного рішення подана відповідачем через три роки після ухвалення судового рішення та отримання відповідачем копії такого рішення, а порушене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку не обумовлено поважними причинами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року). Як вказував ЄСПЛ скасування такого, що набрало законної сили рішення суду, є порушення принципу правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Суд також звертає увагу, що безпідставне поновлення процесуальних строків, що має своїм наслідком перегляд рішень суду, які набрали законної сили за спливом значного часу (в даному випадку більше трьох років), неодноразово було підставою для притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності (зокрема рішення ВРП № 1407/3дп/15-20 від 20.05.2020 року).

Враховуючи, що у відповідності до положень ЦПК України строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду визначається саме з дня проголошення судового рішення, рішення проголошено 01.12.2016 року, а відповідач отримала копію заочного рішення суду 12.12.2016 року, у суду немає підстав сумніватись у тому, що копію рішення суду ОСОБА_1 отримала особисто, адже протилежного вона не довела, доказів на підтвердження того, що у грудні 2016 року вона за зареєстрованим місцем проживання фактично не мешкала, не надала, тож суд не вбачає підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Оскільки судом не знайдено підстав для поновлення пропущеного строку, тож заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду у відповідності до положень ст. 126 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 183, 284, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк