Провадження № 2-о/522/279/20
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

13 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б. розглянувши цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності розповсюджуваної інформації та її спростування, -

ВСТАНОВИВ:

-Представник Варчук С. Г ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси про встановлення факту недостовірності розповсюджуваної інформації та її спростування.

Заяви у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення мають відповідати загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.

Підстави та порядок спростування недостовірної інформації регламентує стаття 277 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 та 7 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 вказано, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що для вирішення питання прийняття заяви до провадження заявник повинен подати до суду докази того, що особу власника веб-сайта неможливо ідентифікувати, а ненадання відповідних доказів є також підставою для залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 1-2 ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності розповсюджуваної інформації та її спростування - залишити без руху.

Запропонувати заявнику у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути недоліки, а саме - необхідно подати до суду довідку Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» з відомостями про власника веб-сайту (або неможливість його встановлення), або надати до суду обґрунтовану заяву чому отримання цієї довідки не є можливим.

Копію ухвали направити заявнику.

В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику з усіма додатками до неї.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Б. Свячена