Провадження № 2/193/192/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 липня 2020 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кащук Д.А.,
секретаря Ратушної В.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Розбицька С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа - Виконком Софіївської селищної ради, про позбавлення батьківських прав,-
05 лютого 2020 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Виконком Софіївської селищної ради, про позбавлення батьківських прав.
В обгрунтування позову вказує, що 04 жовтня 2003 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб.
Від шлюбу позивач з відповідачем ОСОБА_3 мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
21 березня 2011 року заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 з вини відповідача було розірвано.
Відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року з ОСОБА_3 стягнуто щомісячно на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень до досягнення дитиною повноліття.
Зазначає, що як за час спільного проживання так після розірвання шлюбу з 2011 року та після рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 не дбав про матеріальне забезпечення доньки, не займався її вихованням, не цікавився її здоров`ям, навчанням. Не відвідував її як за місцем проживання так і в навчальному закладі.
ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, має шкідливі звички. Не має постійного місця роботи. Характеризується за місцем проживання негативно.
Станом на 18 грудня 2019 року ОСОБА_6 має заборгованість по аліментам в сумі 48 053 грн. 28 коп. .
Після розірвання шлюбу майже девять років позивач одна виховує дочку ОСОБА_7 . У вихованні доньки їй також допомогає її мати ОСОБА_8 . Проживають разом з її матір`ю, в житловому будинку який належить на прав власності батькові позивача ОСОБА_9 , але фактично в цілковитому розпорядженні, користуванні перебуває у матері позивача та позивача.
ОСОБА_6 після розірвання шлюбу по цей час здоров?ям доньки ОСОБА_5 не цікавиться, участі в її вихованні та утриманні не приймає. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків, позивач не чинила. Зокрема, неодноразово пропонувала йому спілкуватися з донькою, купувати їй одяг і харчі, шкільне приладдя, відвідувати батьківські збори в школі, брати іншу участь у їх вихованні та утриманні. Але цього робити він не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я доньки, не дбає про її інтереси.
Навпаки, ОСОБА_3 замість того щоб допомогати у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_5 , привів у дім іншу жінку з двома дітьми з якою разом зловживають алкогольними напоями, не працюють, та не займаються утриманням дітей.
Від поведінки відповідача створюються умови, які в подальшому зашкодять інтересам доньки ОСОБА_5 , коли вона подорослішає і не матиме можливості належним чином виховуватись та навчатись.
Просить позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо його дитини - ОСОБА_4 .
Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце його проведення, будь-яких заяв чи клопотань на розгляд суду не надавав.
Представник третьої особи виконавчого комітету Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області Розбицька С.В. в судовому засіданні дала пояснення по справі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані представником позивача докази, заслухавши думку представника позивача та представника третьої особи, оцінивши їх у сукупності, всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу задоволення своїх позовних вимог, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням наступного.
Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.
Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Судом встановлено, що 04 жовтня 2003 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАГС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_1 , виданим 04 жовтня 2003 року вказаним органом(а.с.7).
Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Актовий запис № 60, що підтверджується свідоцтвом про народження Скрії НОМЕР_2 , виданим 05 вересня 2004 року вказаним органом(а.с.8).
21 березня 2011 року заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_6 , було розірвано, що підтверджується рішенням суду від 21 березня 2011 року(а.с.10).
Відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року з ОСОБА_3 стягнуто щомісячно на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень до досягнення дитиною повноліття(а.с.11-12).
Згідно розрахунку заборгованості, наданого старшим державним виконавцем Софіївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, станом на 18 грудня 2019 року ОСОБА_6 має заборгованість по аліментам в сумі 48 053 грн. 28 коп..
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
З аналізу вищезазначених норм слідує, що для позбавлення батьківських прав мало упевнитися в невиконанні обов`язків щодо виховання дитини, необхідно також установити, що батько свідомо ухиляється від їх виконання, адже ухилення від виконання обов`язку по вихованню неповнолітньої дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, коли особа має реальну можливість виконати покладені на неї обов`язки, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити, а це значить, що батько наполегливо, систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки; чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини.
Судом досліджений висновок виконавчого комітету Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 (а.с.19-20), згідно якого виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні неповнолітньої ОСОБА_4 , за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. В обгрунтування висновку вказують, що виконавчий комітет Софіївської селищної ради, як орган опіки та піклування, розглянувши заяву та документи, подані громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виховує неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановив, що громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, що був зареєстрований 04.10.2003 р., від спільного проживання у подружжя в 2004 році народилася донька ОСОБА_4 . Однак спільне життя не склалося і громадяни розірвали шлюб 21 березня 2011 року (рішення Софіївського районного суду від 21.03.2011 № 2-25/11). Дитина залишилася проживати з матір`ю.
ОСОБА_3 проживає у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Матеріально-побутові умови сім`ї, де проживає ОСОБА_3 , задовільні (акт обстеження соціально-побутових умов проживання від 14.01.2020 р.). ОСОБА_3 ніде офіційно не працює. 05 травня 2015 року Софіївським районним судом було прийнято рішення №2/193/254/15 про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 для утримання дитини ОСОБА_4 , з того часу жодної виплати за вищевказаним рішення ОСОБА_3 не зробив. За характеристикою від депутата Софіївської селищної ради ОСОБА_11 , ОСОБА_3 схильний до вживання спиртних напоїв, веде аморальний спосіб життя; зі слів односельців, часто займається крадіжками. За весь час навчання ОСОБА_4 у школі, батько не поцікався її успіхами та шкільним життям, не відвідав жодних батьківських зборів (довідка з КЗ «Софіївська опорна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» від 12.12.2019 №667).
Працівниками служби у справах дітей Софіївської райдержадміністрації та працівниками поліції проводилися профілактичні бесіди з громадянином ОСОБА_3 з питань ухилення від виконання ним батьківських обов`язків.
Питання щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_4 слухалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Софіївської селищної ради 15.01.2020 р., протокол № 3.
Під час проведення обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено, що ОСОБА_12 , яка навчається у 9 класі Софіївської опорної ЗОШ І-ІІІ ступенів, проживає у приватному будинку з усіма зручностями разом з бабусею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 Для ОСОБА_5 створені усі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку. На даний час ОСОБА_2 офіційно працює за межами України в Республіці Польща.
Оскільки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому, керуючись пунктом 1 статті 164 Сімейного кодексу України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», з метою захисту прав та інтересів дитини, враховуючи вищевикладене, виконавчий комітет Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні неповнолітньої ОСОБА_4 , за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України „ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі „Савіни проти України" зазначається „ що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини ".
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,141,150,164,165 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституцією України, Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 4,5,13,77,121,141,265,280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа - Виконком Софіївської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав громадянина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця смт.Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, батьківських прав щодо його дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_2 , понесені судові витрати, в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".
Повний текст рішення виготовлено 30 липня 2020 року.
Суддя Д.А. Кащук