УХВАЛА

22 липня 2020 року

м. Київ

справа №152/1070/19

провадження № 61-8131ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 січня 2020 року та на постанову Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України, зацікавлена особа - Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, заяву задоволено. Встановлено факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

15 травня 2020 року Управління ДМС України у Вінницькій області подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 січня 2020 року та на постанову Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційної скарги та для сплати судового збору.

У червні 2020 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. Однак, вимоги ухвали Верховного Суду не були виконані скаржником у повному обсязі.

Так Верховний Суд в ухвалі від 28 травня 2020 року вказав, що скаржник не виконав вимоги пункту першого частини другої статті 389 ЦПК України у повному обсязі, зазначивши лише відмінність результату розгляду справи судом апеляційної інстанції від правового висновку Верховного Суду, та роз`яснив, що вказаний недолік слід усунути, вказавши чітко: із застосуванням якої норми права судом апеляційної інстанції скаржник не погоджується та щодо застосування якої норми права висловив правовий висновок Верховний Суд у постановах, на які він посилається.

В наданій виправленій касаційній скарзі Управління ДМСУ у Вінницькій області повторно не зазначає норму права, з приводу застосування якої не погоджується та застосування якої судом апеляційної інстанції не відповідає Правовому висновку Верховного Суду.

За таких підстав, недоліки касаційної скарги не були усунуті у повному обсязі, а відтак, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду.

За правилами статей 185, 393 ЦПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Оскільки станом на 22 липня 2020 року недоліки касаційної скарги не були усунуті, то касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 січня 2020 року та на постанову Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш