Справа № 648/3520/19
Провадження № 2/648/134/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Бугрименка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Когут Є.А.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони являються колишнім подружжям. Перебуваючи в шлюбі ними було побудовано житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , крім того, за 125000 гривень придбано автомобіль Renault Rаngoo, 2005 року випуску. Право власності на будинок зареєстровано за відповідачем, на автомобіль за позивачем. Автомобіль перебуває в користуванні відповідача. Просила поділити вказане спільне майно, шляхом визнання за позивачем права власності на Ѕ зазначеного будинку, залишити автомобіль відповідачу, а з останнього стягнути на користь позивача компенсацію за її частку в сумі 62500 грн.. Також просила стягнути з відповідача судові витрати за сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В підготовчому судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на 2/3 частини зазначеного будинку. Вказана вимога обґрунтована тим, що з нею проживають 3 дітей, а розмір сплачуваних відповідачем аліментів є недостатнім для забезпечення їх розвитку та утримання.

Відповідач надав відзив (заява) в якому вказує, що доводи позивача, щодо відступлення від рівності часток в праві власності на будинок, є безпідставними, оскільки аліменти він сплачує в повному обсязі, заборгованості не має, позивачем не доведено, що розмір сплачених ним аліментів є недостатнім для забезпечення фізичного та духовного розвитку дітей. Крім того, за рішенням органу опіки та піклування, щосереди зустрічається з дітьми, додатково купує їм продукти харчування та інші речі. При цьому, позивач створює йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Натомість, будь-яких перешкод у користуванні спірним будинком у позивача не має. Більше року станом здоров`я дітей піклувався виключно він. Зазначена в позові вартість автомобіля не відповідає дійсності, його ринкова вартість становить 64433 грн. 57 коп.. Крім того, враховуючи поведінку позивача, яка постійна створювала перешкоди в досудовому врегулюванні спору, заперечував про стягнення з нього судових витрат.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо поділу майна подружжя відповідно до принципу рівності часток, крім того, не заперечував щодо сплати позивачу реальної вартості 1/2 частини автомобіля. Також зазначив, що позивач не повідомляла його про виникнення додаткових витрат на дітей, в разі їх виникнення, згоден сплачувати їх половину. Натомість, позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд установив і вказане сторонами не заперечується, що з 29 квітня 2009 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 31 жовтня 2019 року. Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побудовано в 2011 році. Вартість будинку становить 353463 грн. Право власності на будинок зареєстровано за відповідачем. 15 березня 2013 року за позивачем зареєстровано автомобіль Renault Rаngoo, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 .

Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 29 квітня 2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_7, виданого на підставі рішення Киселівської сільської ради від 27 жовтня 2011 року, витягом про державну реєстрацію зазначеного права за №31864862 від 1 листопада 2011 року, декларацією про готовність будинку до експлуатації та його технічним паспортом, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що до вересня місяця 2019 року, діти проживали разом з батьком. Між сторонами склалися неприязні відносини. Зазначене підтверджується рішенням виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради за №167 від 18 листопада 2019 року, висновком дільничного Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 20 листопада 2019 року, довідками медичних закладів та сторонами не заперечується.

Зі змісту ст.60 СК вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що зазначений будинок та автомобіль набуто сторонами у шлюбі, вказане майно є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.69, ч.1 ст.70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Домовленість між сторонами, щодо визначення розмір часток у спільному майні, відсутня, шлюбний договір сторони не укладали.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки вказане майно придбано у шлюбі, кожен з них має право на Ѕ частину спірного будинку та автомобіля.

Статтею 364 ЦК визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Враховуючи, що позивач бажає отримати компенсацію за належну їй частку автомобіля, а відповідач не заперечує щодо її сплати, суд вважає можливим позов в цій частині задовольнити. Разом з цим, розмір компенсації, який підлягає сплаті позивачу, становить 32216 грн. 79 коп..

Твердження позивача, що автомобіль придбано за 125000 грн., у зв`язку з чим, при визначенні належної їй компенсації необхідно виходити з вказаної суми, суд вважає безпідставним.

Визначаючи розмір належної позивачу компенсації, суд виходив з роз`яснень викладених у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, з яких вбачається, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Сторони не дійшли згоди щодо вартості автомобіля.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів щодо дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи. Разом з цим, відповідно до наданого відповідачем звіту 06/11, ринкова вартість автомобіля Renault Kangoo, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , станом на 6 листопада 2019 року, становить 64433 грн. 57 коп.. Отже, розмір належної позивачу компенсації становить 32216 грн. 79 коп., що відповідає вартості Ѕ частини автомобіля.

Частиною третьою статті 71 СК визначено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

З матеріалів справи вбачається і вказані обставини сторонами не заперечується, що сторони являються батьками трьох неповнолітніх дітей, 2011, 2014 та 2014 року народження. 28 жовтня 2019 року Білозерським районним судом Херсонської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх трьох дітей у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи 23 жовтня 2019 року. За вказаним судовим наказом, 7 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження.

Відповідач є фізичною-особою підприємцем, перебуває на спрощеній системі оподаткування. Доходи у нього відсутні. Внаслідок чого, розмір стягуваних з нього аліментів розраховується відповідно до положень ч.2 ст.195 СК. Заборгованості за аліментами відповідач не має. За жовтень-грудень 2019 року ним сплачено аліменти в розмірі 10517 грн. 59 коп.. Вказані обставини підтверджуються листом державного виконавця за №20845 від 27 грудня 2019 року, квитанціями про сплату аліментів.

На думку суду, позивач, в супереч вимог ст.81 ЦПК, не довела, що розмір сплачуваних відповідачем аліментів є недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування їх дітей. Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обґрунтування позову в цій частині матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд, враховуючи встановлені обставини справи, відносини між сторонами, не вбачає підстав для відступлення від рівності часток у майні подружжя, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК вбачається, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Судовий збір за позовними вимогами позивача в даній справі становлять 2981,42 грн. ( 1% від ціни позову (353463 грн. х 2/3 =235642 грн/100% = 2356 грн.42 коп.) + (125000 грн./2/100%= 625 грн.)) Разом з цим, позивачем зайво сплачено судовий збір в сумі 590 грн. 70 коп.. (3572 грн. 12 коп. - 2981,42 грн.= 590.7 грн.) Здійснюючи розподіл судового збору, суд виходив із його розміру в с сумі 2981 грн.42 коп..

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено на 70% від суми позовних вимог, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача має бути стягнутий судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 2089 грн. 48 коп..

Разом з цим, вимога позивача про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки в супереч вимог ч.2 ст.137, ч.8 ст.141 ЦПК, будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачем понесені такі витрати, суду не надані.

На підставі ст.364 ЦК України, ст.ст.60, 61, 69,70 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 247, 263-265, 274, 277, 279, 280-289 ЦПК, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину автомобіля Renault Kangoo, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля Renault Kangoo, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в сумі 32216 (тридцять дві тисячі двісті шістнадцять) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок. Після отримання компенсації ОСОБА_1 , припинити її право власності на Ѕ частину автомобіля.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2089 гривень 48 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області, протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27 січня 2020 року.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6

Суддя: В.В. Бугрименко