Провадження № 2-з/522/414/20
УХВАЛА

29 липня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого- судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2020 року до Приморського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову. Заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), про що постановити відповідну ухвалу.

В обґрунтування заяви зазначено, що 13 грудня 2019 року між нею та агентством нерухомості «Президент» було укладено договір доручення на укладення попереднього договору про намір придбати об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з п. 1 вказаного Договору нею було передано завдаток у розмірі 23 500,00 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США. В подальшому нею неодноразово вносилися кошти для придбання вказаної квартири, а саме - оплачувалося 2000,00 доларів, ще 3000,00 доларів США, 09 січня оплачено 15000,00 доларів США та 10.01.2020 року 24000,00 доларів США. Вказані обставини підтверджуються розписками на вказаному договорі про тримання коштів.

Однак у грудні 2019 року при перевірці відомостей відносно персональних даних в нотаріальній конторі її було повідомлено, шо оформити нерухомість на її ім`я на даний час неможливо, адже за РНОКПП значиться арешт всього нерухомого майна, який був накладений Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТуЮ у Вінницькій області 30.10.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень N0.25726546 від 30.10.2015 року. 3 цього приводу вона звернулася до відділу ДВС було надано наступну інформацію. З відповіді № 03-45/308/2019 від 17.12.2019 року вбачається, що гр. ОСОБА_2 за матеріалами цивільної справи належать два РНОКПП, а саме - номер НОМЕР_1 та номер НОМЕР_2 . РНОКПП за номером НОМЕР_1 насправді належить не гр. ОСОБА_2 , а їй. Однак як вбачається з відповіді № 11190/02.1-25/1 від 20.12.2019 року та № 10441/02.1-25/1 від 25.11.2019 року їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про зняття арешту. З цього приводу вона звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про скасування арешту та на даний час вказана цивільна справа слухається (справа № 12715310/20). З вказаних підстав у неї була відсутня можливість нотаріально оформити право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ії ім`я.

З цього приводу домовилися з відповідачем ОСОБА_3 , дійшли згоди відносно того, що вона оплачує половину вартості зазначеної квартири, решту оплачує ОСОБА_3 .. Також домовилися, що нотаріально квартира буде оформлена на ОСОБА_3 та вказаний об`єкт нерухомості виставлять на продаж, а після продажу ціна квартири буде поділена між ними навпіл.

Нею були здійснені ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними квитанціями, які будуть надані пізніше, так як на даний час вони знаходяться в ремонтній організації, яка виконувала ремонтні роботи та вказана організація не завершила ремонт. Також у відповідача не вистачало коштів для придбання вказаної квартири, тому він продав свою квартиру та в нього не було житлового приміщення, яким би він міг користуватися. З цього приводу відповідач звернувся до неї з проханням допомогти йому з житлом та вона знайшла для нього квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . 20.01.2020 року укладено договір оренди зазначеної квартири з власником квартири, ОСОБА_4 . За оренду вказаної квартири гроші сплачувалися особисто нею, що підтверджується розпискою від ОСОБА_4 , в якій вона підтверджує, що гроші отримувала особисто від неї. Крім цього вона оплатила борг за комунальні послуги квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними квитанціями. Вказані обставини підтверджують, що вона дійсно є реальним покупцем вказаної квартири та несла витрати щодо її утримання.

Декілька днів тому вона спілкувалася з відповідачем та він в категоричній формі повідомив, що відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань та не поверне кошти, які були нею сплачені за придбання квартири, у зв`язку чим вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. На даний час є реальний ризик того, що вказана квартира може бути перепродана іншим особам з метою затягування судового розгляду по справі, що унеможливіть виконання ймовірного судового рішення по справі.

Ухвалою від 28.07.2020 року заяву призначено до розгляду без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи.

В порядку ст. 153 ЦПК України, заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, а також відповідності способу забезпечення позову вимогам ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів.

Згідно роз`яснень даних в п.4 цієї постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Також, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Таким чином, з метою забезпечення права на ефективний захист, клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно заявника, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити повністю.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101).

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

В порядку ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Суддя Л. М. Чернявська

29.07.2020