Ухвала

27 липня 2020 року

м. Київ

справа № 756/8056/19

провадження № 61-10021ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів. Зазначила, що з 20 червня 2000 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Переглядаючи новини у мережі Інтернет на сайті From-UA Новості України 24 квітня 2019 року, вона прочитала статтю, в якій серед іншого йшлася мова про те, що ОСОБА_3 дав у борг ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 536 000 доларів США. Вона звернулася до свого чоловіка і він їй підтвердив, що дійсно 25 жовтня 2006 року передав ОСОБА_1 в борг указану грошову суму та отримав від останнього боргову розписку. Борг ОСОБА_1 не повернув. Оскільки згоди на позику грошових коштів, які є спільною сумісною власністю подружжя, вона не надавала, ОСОБА_2 просила визнати недійсним укладений 25 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір позики. В порядку застосування наслідків недійсності правочину просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 536 000 доларів США.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним договір позики, укладений 25 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в порядку застосування наслідків недійсності правочину стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 536 000 доларів США.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року без змін.

08 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року у вказаній вище справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також, разом із касаційною скаргою заявник подав клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень посилаючись на те, що у разі задоволення касаційної скарги здійснити поворот виконання буде неможливо, оскільки ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у місті Донецьку та будь-якого рухомого чи нерухомого майна на іншій території відсутнє. Також у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути звернуто стягнення на усе належне заявнику майно, в тому числі і на житло в якому проживають його діти та дружина.

Крім цього, у прохальній частині касаційної скарги заявник просив зупинити виконання оскаржуваних судових рішень посилаючись на те, що їх виконання спричинить тяжкі наслідки.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи положення наведеної норми Закону, наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи є мотивованими, вони дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання та дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу № 756/8056/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання та дії рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року задовольнити.

Зупинити виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Зупинити дію рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 31 серпня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська