Справа № 702/840/19
Провадження № 2/702/25/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н. В.

за участю секретаря судового засідання : Шевчук О.А.

позивача: ОСОБА_1 ( в режимі відеоконференції)

малолітньої : ОСОБА_2 ( в режимі відеоконференції)

представника служби у справах дітей управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького: Селіванова М.С. ( в режимі відеоконференції)

відповідач ОСОБА_3 , представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Монастирищенської райдержадміністрації Черкаської області: не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області про позбавлення батьківських прав, зміну прізвища малолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, зміну прізвища малолітньої дитини.

Підставою звернення з позовом вважає те, що 16.09.2011 між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_2 . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровоград шлюб розірвано.

З моменту розірвання шлюбу відповідач не займався вихованням їхньої доньки, не цікавився її навчанням та розвитком. Після розірвання шлюбу, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу по утриманню дитини, в зв`язку з чим 15.05.2013 вона вимушена була звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів.

На підставі виконавчого листа по справі № 404/4651/13ц від 16.06.2013 виданого Кіровським районним судом м. Кіровоград стягнуто з ОСОБА_3 на її користь, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2013 .

Однак відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів, не надавав матеріальної допомоги по утриманню дитини, в результаті чого станом на 01.09.2019 борг по виплаті аліментів складає 57 463,85 грн. У зв`язку з несплатою аліментів Фортечним ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області винесено постанови відносно відповідача, як до боржника по сплаті аліментів від 08.04.2015 про тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості.

Крім того, відповідач протягом семи років не спілкується з донькою, не цікавиться станом їїздоров`я. У позивачки та її батьків постійно виникають труднощі щодо отримання дозволу для виїздудоньки за кордон, який має надати відповідач як батько дитини, оскільки відповідачуникає нормального спілкування з даного приводу. Крім того, при відсутності спілкування з відповідачем, останній своїми діями створює перешкоди, щодо його встановлення місця перебування з метою вирішення проблем, пов`язаних із виїздом доньки за кордон.

Така поведінка відповідача створює труднощі, щодо майбутнього виховання та подальшого навчання доньки за кордоном. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства вже на протязі тривалого часу.

Все вищезазначене свідчить що відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання, що вказує на ухилення ним від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та дає підстави позбавити відповідача батьківських прав.

ОСОБА_2 , є ученицею 2-го класу, вихованням дитини займається лише позивач, возить доньку на відпочинок, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини, бере активну участь у житті класу. За час навчання дитини у школі батько жодного разу до закладу не з`явився, навчанням доньки не цікавився.

Позивач здійснює постійний догляд та щоденне виховання дитини, біологічний батько дитини участі у її житті не приймає. Ідентичність прізвищ матері та дитини, які живуть спільно, створюють відчуття цілісності родини, а потреба доводити родинні стосунки при щоденному спілкуванні у побуті та зверненні до різноманітних установ (поліклініка, школа, тощо) може негативно впливати на формування дитячого бачення сім`ї. Між позивачем та батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зв`язку немає, тому іншого шляху вирішення даного питання немає. Враховуючи бажання дитини, вона хоче носити прізвище мами - « ОСОБА_3 ».

Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити прізвище ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », внести зміни в актовий запис № 213 від 01.01.2012 про народження ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград Кіровоградської області, місце реєстрації Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, змінивши прізвище з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Судові витрати покласти на відповідача.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Ухвалою суду від 24.10.2019прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні (в режимі відеконфернеції) позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю та просить його задоволити.

В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) малолітня ОСОБА_2 пояснила, що вона бажає мати прізвище таке як у її матері, а саме « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Наслідки визнання позову роз`яснено та зрозуміло.

Представники третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву відповідно до якої просять справу розглядати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують.

Заслухавши позивача, перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З позовом про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_2 , звернулась мати дитини, ОСОБА_1 , з якою вона проживає, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.2012 виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 213 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 11.10.2013 виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 88, ОСОБА_1 змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.14).

Судом встановлено, що відповідач у справі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.2012 виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 213 (а.с.11).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується рішенням про розірвання шлюбу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17.06.2013, яке вступило в законну силу 01.07.2013 ( а.с. 12).

Після розірвання шлюбу, спільна дитина сторін проживає з позивачем, що підтверджується довідкою № 5485 від 12.08.2019 про склад сім`ї та реєстрацію, виданою КП «ЖЕО №1 МРМК» ( а.с. 17).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.07.2013 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2013 і до виповнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 13).

Відповідно до довідки Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький від 07.08.2019 № 37082 у ОСОБА_3 станом на 01.08.2019 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 53871 грн 35 коп (а.с. 18).

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі Постанова) зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Згідно характеристики комунального закладу «Ліцей «Сокіл» міської ради міста Кропивницького ОСОБА_2 навчається в ліцеї «Сокіл» з 1 класу, вихованням та навчанням дитини займається мама, відвідує батьківські збори. За час перебування дитини в ліцеї батько жодного разу не приходив до школи, за період навчання доньки в школі з класним керівником не спілкувався, не був присутній на батьківських зборах ( а.с. 19).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками ( п. 16 Постанови).

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування надав суду письмовий висновок № 323/01-01-40 від 28.11.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. За змістом висновку службою у справах дітей райдержадміністрації проведено перевірку обставин, викладених в заяві ОСОБА_1 та наданих нею матеріалів. Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розлучились в 2013 році. Після розлучення малолітня донька ОСОБА_2 залишилась проживати з матір`ю, яка сама займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Батько участі у вихованні доньки не бере, аліменти на її утримання не сплачує. За інформацією Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2019 становить 57463 тис грн. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 20.11.2019, складеного службою у справах дітей Кропивницької міської ради, родина проживає в задовільних житлово-побутових умовах, мати забезпечує належні умови для проживання, виховання і розвитку доньки. За інформацією навчального закладу - Комунального закладу «СОКІЛ» міської ради м. Кропивницького, дитина має навчальні досягнення високого рівня, мати приділяє належну увагу вихованню доньки. Батько до школи не приходив, з класним керівником жодного разу не спілкувався . В бесіді, проведеній у службі у справах дітей за місцем проживання дитини, ОСОБА_4 повідомила, що вони з батьком родинних стосунків не підтримують, в зв`язку з чим Монастирищенська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним, в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 81).

Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема ч. 5 ст. 19 СК України та в сукупності з іншими доказами доводить підставність позову позивача про позбавлення батьківських прав відповідача.

Згідно заяви посвідченої Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєва І.Ю. зареєстрованою в реєстрі за №3621, ОСОБА_3 , заявляє, про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатково заявляє, про те, що він не займається вихованням, розвитком та матеріальним утриманням своє доньки - ОСОБА_2 (а.с.84).

Пленум Верховного Суду України в п.18 Постанови звернув увагу судів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

В залежності від конкретної ситуації в сім`ї позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків (бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім`ї необхідної допомоги, накладення адміністративного стягнення). Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батька. Таким чином, наявність вини батьків належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Частинами 1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 та яка набрала чинності для України 27.09.1991 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за нею за законом.

Згідно з принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Враховуючі дані обставини, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів неможливості спілкування з дитиною, перешкод в спілкуванні з дитиною, які створені, натомість навпаки надав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додатково підтвердив, про те, що він не займається вихованням, розвитком та матеріальним утриманням своє доньки - ОСОБА_2 .

Доказів явки чи неможливості явки, з поважних причин, на засідання комісії органу опіки та піклування при розгляді питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки, відповідачем суду не надано.

Таким чином, підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочкою взагалі не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не приймає участі у житті дочки, що свідчить про його свідому винну повіденку та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Відповідач не надав суду доказів на спростування вищевикладених підстав, для відмови в задоволенні позову про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , 2012 року народження, а навпаки, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позивачем доведені підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, як крайньої міри, відповідач не заперечує проти задоволення позову, а тому суд вважає за необхідне в цій частині позов задоволити повністю.

Позовні вимоги про зміну прізвища дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 » не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст. 148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Положення ст. 148 СК України не передбачають зміну прізвища дитини з підстав позбавлення батька його батьківських прав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання.

Зміна прізвища малолітньої (неповнолітньої) дитини відноситься саме до особистих немайнових прав батьків. У зв`язку з цим відпадає необхідність в отриманні згоди батька позбавленого батьківських прав для зміни прізвища дитини, а відповідно і вирішення даного питання в судовому порядку за відсутності за конкретних обставин спору по суті.

Зміна прізвища дитини здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793.

Відповідно до п. 2.14. Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є рішення суду про позбавлення батьківських прав.

Відомості про позбавлення батьківських прав вносяться до паперового носія актового запису цивільного стану та Державного реєстру актів цивільного стану в день надходження копії відповідного рішення суду до відділу державної реєстрації актів цивільного стану або в день її пред`явлення особою, зазначеною в рішенні суду, або уповноваженою нею особою (2.16.5. Правил).

Враховуючи наведене суд відмовляє в задоволені позову в частині вимоги позивача про зміну прізвища дитини виходячи з того, що спір між сторонами про зміну прізвища дочки відсутній та позивач не позбавлена права звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану з письмовою заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану до якої необхідно буде додати свідоцтво про народження дитини та рішення суду про позбавлення батьківських прав батька.

Крім цього, суд зазначає, що доказів звернення позивача до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про зміну прізвища дитини та доказів відмови в проведенні зміни прізвища дитини, суду позивачем не надано.

Судові витрати суд стягує з відповідача згідно вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України, пропорційно задоволеній сумі позову, а саме судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області про позбавлення батьківських прав, зміну прізвища малолітньої дитини задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Копію рішення суду направити за місцем реєстрації народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп .

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Кіровським РВ у м. Кіровограді УДМС Ураїни в Кіровоградській області, 16.11.2013, проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області: місце знаходження: вул. Соборна, 121 м. Монастирище Черкаської області.

Повний текст рішення складено 23 січня 2020 року.

Суддя: Н. В. Мазай