У х в а л а

21 січня 2020 року

м. Київ

справа № 359/7238/18

провадження № 61-1195 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

В с т а н о в и в:

1. У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільского міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 46 048,65 грн.

2. Рішенням Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2019 року позовні вимоги залишено без задоволення.

3. Постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково: рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на суму 13 459,86 грн, і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, задоволено частково:звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості з аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що нарахована головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві згідно із довідкою-розрахунком заборгованості з аліментів від 12 червня 2018 року, № 20612987/4, в частині суми 13 459,86 грн; у іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2019 року залишено без змін; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 510,98 грн.

4. 11 січня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року.

5. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2019 року.

6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

7. Дослідивши касаційну скаргуОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

8. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

9. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

10. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

11. Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

12. Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

13. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

14. Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 46 048,65 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00*100=210 200,00 грн).

15. Верховний Суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

16. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

17. Разом з цим, у касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що справа має виняткове значення для заявника, оскільки відповідач оплатив заборгованість по аліментах, а тому звільнення ОСОБА_2 від оплати заборгованості по аліментах у розмірі 13 459,86 грн матиме наслідком необхідність повернення заявником даної суми грошових коштів позивачу, що відповідно погрішить як матеріальне становища ОСОБА_1 , так і їх спільного з позивачем сина, який знаходиться на її утриманні.

18. Зазначені ОСОБА_3 аргументи суд вважає необґрунтованими, оскільки належних доводів того, що, дана справа має виняткове значення для заявника нею у касаційній скарзі не зазначено та належних підтверджувальних доказів до касаційної скарги не додано. При цьому, слід зазначити, що в силу вимог частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.Інших обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в малозначній справі у касаційній скарзі не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

19. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20. Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

21. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

22. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

23. З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

24. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. М. Ігнатенко