КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/3289/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1692/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Панченко О.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за затримку виплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень та заяви про збільшення позовних вимог просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за затримку сплати аліментів на утримання сина в сумі 10 753,00 грн. за період з 22 травня 2018 року по 02 липня 2019 року (а.с. 1-3, 15-17, 34-35).

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою. Оскільки після розлучення з відповідачем аліментів на утримання сина за усною домовленістю від відповідача не отримувала, тому звернулася до суду з відповідною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно з судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року і до повноліття дитини. Даний судовий наказ було отримано сторонами 22 травня 2018 року та пред`явлено позивачем до виконання 22 лютого 2019 року. З виконання даного судового наказу 01 квітня 2019 року було відкрито виконавче провадження. Проте відповідач належним чином не виконував судовий наказ, натомість сплатив в січні 2019 року суму у розмірі 8100,00 грн. та у липні 2019 року суму 5500,00 грн. на погашення заборгованості по аліментам.

Зазначала, що внаслідок неналежного виконання відповідачем судового рішення на підставі ст. 196 СК України має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Враховуючи вказане, просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 22 травня 2018 року по 20 січня 2019 року у сумі 7591,32 грн. та з 01 лютого 2019 року по 02 липня 2019 року пеню в розмірі 3162 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не направляв.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено (а.с. 37-41).

Не погодившись з рішенням районного суду, 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове по суті заявленого позову. Посилалась на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначила, що висновки суду про відмову у задоволенні позову з підстав переплати аліментів станом на 01 липня 2019 року на суму 385,50 грн. є безпідставними. Вважала, що суд вийшов за межі повноважень та фактично звільнив відповідача від відповідальності за невиконання судового наказу. Відсутність вини відповідача за прострочення сплати аліментів відповідачем не доведена, тому пеня підлягає стягненню. (а.с. 53-55).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що станом на 01 липня 2019 року у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів, платежі є нерегулярними, проте, наявна переплата по аліментам в розмірі 385,50 грн., що свідчить про сплату відповідачем аліментів без ухилення від виконання рішення суду та про свідомість позивача щодо обов`язковості рішення суду, яке набрало законної сили.

Колегія судді не погодилась з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 1991 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №739.

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с. 5).

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шпаком Р.В. від 01 квітня 2019 року було відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №754/6366/18 від 25 березня 2019 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва (а.с. 22).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03 липня 2019 року згідно виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва №754/6366/18 від 25 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 за період з 21 травня 2018 року по липень 2019 року, складеного державним виконавцем Деснянського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шпаком Р.В. вбачається, що боржником погашалась заборгованість по сплаті аліментів у січні 2019 року - 8100 грн., у червні 2019 року - 5500 грн., переплата по аліментам станом на 01 липня 2019 року становить 385,50 грн. (а.с. 36).

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» охорона дитинства в Україні - стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц.

Зобов`язання зі сплати аліментів носять періодичний характер і повинно виконуватись щомісяця. Проте, вищевказана довідка державного виконавця свідчить, що відповідач щомісяця не виконував зобов`язання по сплаті аліментів і мав заборгованість.

Так, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03 липня 2019 року за період з 21 травня 2018 року по липень 2019 року, складеного державним виконавцем Деснянського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шпаком Р.В. вбачається, що сума аліментів, яка підлягає стягненню, становить:

- 21 травня 2018 року - 330,00 грн.; сукупний розмір заборгованості - 330,00 грн.;

- червень 2018 року - 930,00 грн.; сукупний розмір заборгованості - 1260,00 грн.;

- липень 2018 року - 972,00 грн.; сукупний розмір заборгованості - 2232,00 грн.;

- серпень 2018 року - 972,00 грн.; сукупний розмір заборгованості - 3204,00 грн.;

- вересень 2018 року - 972,00 грн.; сукупний розмір заборгованості - 4176,00 грн.;

- жовтень 2018 року - 972,00 грн.; сукупний розмір заборгованості - 5148,00 грн.;

- листопад 2018 року - 972,00 грн.; сукупний розмір заборгованості - 6120,00 грн.;

- грудень 2018 року - 1013,50 грн.; сукупний розмір заборгованості - 7133,50 грн.;

- січень 2019 року - 1013,50 грн.; сплачено боржником - 8100,00 грн.; сукупний розмір заборгованості - 47,00 грн.;

- лютий 2019 року - 1013,50 грн.; сукупний розмір заборгованості - 1060,50 грн.;

- березень 2019 року - 1013,50 грн.; сукупний розмір заборгованості - 2074,00 грн.;

- квітень 2019 року - 1013,50 грн.; сукупний розмір заборгованості - 3087,50 грн.;

- травень 2019 року - 1013,50 грн.; сукупний розмір заборгованості - 4101,00 грн.;

- червень 2019 року - 1013,50 грн.; сплачено боржником - 5500,00 грн.; сукупний розмір заборгованості: -385,50 грн.

- липень 2019 року - 1059,50 грн.; сукупний розмір заборгованості: - 385,50 грн.

Проте позивачкою до позовної заяви та апеляційної скарги не надано доказів отримання боржником судового наказу від 22 травня 2018 року, не встановлено таких і судом. При цьому, позивачка в позовній заяві зазначила, що за примусовим виконанням судового рішення звернулась лише 22 лютого 2019 року.

Отже, відсутні підстави для висновку про винну поведінку відповідача щодо несплати ним заборгованості по аліментам за період з 22 травня 2018 року до 16 січня 2019 року.

Проте сплативши 17 січня 2019 року 8100 грн. аліментів на користь позивачки, відповідач із зазначеної дати є таким, що був обізнаний про його зобов`язання по сплаті аліментів та його розмір.

Згідно з довідкою АТ «Ощадбанк», виданою ОСОБА_1., 17 січня 2019 року вона отримала переказ у сумі 8100,00 грн. від ОСОБА_2 (а.с. 7), тобто відповідач погасив заборгованість за вказаний період та станом на січень 2019 року мав заборгованість зі сплати аліментів у сумі 47,00 грн.

Як зазначено у вищевказаній довідці-розрахунку державного виконавця, відповідач повинен був сплати і не сплатив аліменти та мав заборгованість: в січні 2019 року - 47,00 грн.; лютому 2019 року - 1013,50 грн.; березні 2019 року - 1013,50 грн.; квітні 2019 року - 1013,50 грн.; травні 2019 року - 1013,50 грн.

02 липня 2019 року від боржника ОСОБА_2 на рахунок виконавчої служби на погашення заборгованості зараховано - 5500,00 грн. (двома платежами 1000 грн. і 4500 грн.), тому за довідкою, станом на 01 липня 2019 року відповідач мав переплату по аліментам - 385.50 грн. (а.с. 36).

Тому, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) за вказані місяці прострочення відповідачем сплати аліментів.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів здійснила наступний розрахунок заборгованості пені.

За основу розрахунку пені взятий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів від 03 липня 2019 року, складений державним виконавцем Деснянського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шпаком Р.В. (а.с. 36).

Так, розрахунок здійснюється за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

Період нарахування пені: з 01 лютого 2019 року по 30 червня 2019 року.

Січень 2019 року: 47,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 150 днів(з 01 лютого 2019 року) х 1% = 70,50 грн.

Лютий 2019 року: 1013,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 122 дня (з 01 березня 2019 року) х 1% = 1236,47 грн.

Березень 2019 року: 1013,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 91 день (з 01 квітня 2019 року) х 1% = 922,28 грн.

Квітень 2019 року: 1013,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 61 день (з 01 травня 2019 року) х 1% = 618,24 грн.

Травень 2019 року: 1013,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 30 днів (з 01 червня 2019 року) х 1% = 304,05 грн.

У заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач не заперечувала, що 02 липня 2019 року на вимогу державного виконавця відповідач сплатив 5500,00 грн. на погашення заборгованості за аліментами, тому станом на липень 2019 року погасив заборгованість та мав переплату по сплаті аліментів (а.с. 34).

Загальна заборгованість за вказаний період по аліментам становить 5114.50 грн., а сума нарахованої пені складає - 3151,54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, а саме те, що одержувач аліментів має право на стягнення пені, яка не може бути більше 100 відсотків заборгованості, відповідач має сплатити на користь позивача 3151,54 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

Доводи апелянта, що відповідач з липня і до листопада 2019 року має заборгованість по сплаті аліментів колегія суддів відхилила, оскільки такі доводи перебувають поза межами заявлених позовних вимог в суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення та часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 , як позивач у справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України на ОСОБА_2 покладаються судові витрати за подання позовної заяви у сумі 768,40 грн. та 1152,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги в дохід державного бюджету України.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

З огляду на положення пункту 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України, судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за затримку виплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2 ) - 3151 (три тисячі сто п`ятдесят одна) грн. 54 коп. пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету України 768 грн. 40 коп. за розгляд справи судом першої інстанції та 1152 грн. 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова