Справа № 303/7174/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря судових засідань : Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця А.О., 3-х осіб ТОВ «ДВС-САТ», ОСОБА_2 , Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ, про припинення договору іпотеки та скасування державної реєстрації, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2019 року, ухвалене суддею Курах Л.В.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця А.О., 3-х осіб ТОВ «ДВС-САТ», ОСОБА_2 , Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ, про припинення договору іпотеки та скасування державної реєстрації.

Позов мотивовано тим, що 02.10.2006 року між ним та ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (далі Банк), був укладений кредитний договір № 06/17/06-НВ, відповідно до якого він отримав кредитні кошти в сумі 117 000,00 доларів США, терміном повернення до 01.10.2021.

Того ж дня, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, між ним та ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта-Банк», було укладено договір іпотеки № 13/17/101/06-НВ, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 212,3 м кв, вартістю 162 356,00 доларів США, та земельна ділянка, загальною площею 0,0542 га, вартістю 3 615,00 доларів США, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.02.2015 (справа № 303/5759/14-ц) стягнуто солідарно з нього та поручителів ОСОБА_2 і ТОВ «ДВС-САТ» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за вказаним вище кредитним договором в сумі 931 554,01 гривень.

19.01.2016 року Банк звернувся в міський відділ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції з виконавчим листом № 2/303/33/15, виданим Мукачівським міськрайонним судом 11.03.2015 року про стягнення солідарно з боржника та поручителів указану суму заборгованості за кредитним догвоором, на підставі якого 21.01.2016 заступником начальника Мукачівського МВ ДВС Мукачівського МРУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 49884068 по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа.

На виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19.02.2015 поручитель ОСОБА_2 сплатив Банку заборгованість по кредитному договору в повному обсязі та судовий збір в сумі 1 358,00 грн, всього на загальну суму 932 967,71 грн, що стверджує платіжним дорученням №1 від 21 січня 2016 року, внаслідок чого 25.01.2016 заступником начальника Мукачівського МВ ДВС Мукачівського МРУЮ Федоровим О.М. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/303/33/15, виданого Мукачівським міськрайонним судом 11.03.2015 року про стягнення солідарно з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором в розмірі 931 554,01 грн та стягнення з ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 1 358,00 грн. Припинено чинність арешту майна та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

14.11.2018 року йому стало відомо про те, що 18.04.2018 державний реєстратор ЦНАП виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця А.О. зареєстрував право власності предмета іпотеки - будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0542 га, на якій знаходиться вказаний будинок, за ПАТ «Дельта Банк». Підставою для здійснення реєстрації права власності предмета іпотеки за Банком був іпотечний договір № 13/17/101/06-НВ від 02.10.2006 року.

Зазначена реєстрація за Банком права власності на спірне нерухоме майно була здійснена з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: Закону України «Про іпотеку», згідно з яким іпотека має похідний характер і є дійсною до припинення основного зобов`язання, та вимог ст.599 ЦК Кодексу, яка передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Вважає, що він належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором перед ПАТ «Дельта Банк», так як 29.08.2014 Банк звернувся до суду з позовом про дострокове погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого змінив строк виконання основного зобовязання, і поручителем ОСОБА_2 кредитна заборгованість була погашена в повному обсязі, а тому право Банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Тобто, у зв`язку з повним погашенням кредитної заборгованості дія кредитного договору припинилася і припинилися зобов`язання за ним. Тому реєстрація права власності предметів іпотеки за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» є незаконною.

Також указував і на те, що державним реєстратором було порушено вимоги ст.ст.20, 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, оскільки його не було повідомлено про наявність заяви щодо нерухомого майна, яке йому належить на праві власності, державний реєстратор не зупинив проведення реєстраційних дій, не розмістив відомості про зупинення та відновлення реєстраційних дій на веб-порталі Мін`юсту.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд :

- припинити іпотечний договір від 02.10.2006 за № 13/17/101/06-Н, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений 02.10.2006 приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3213 та додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень до нього від 24.03.2011, і скасувати обтяження на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0542 га кадастровий номер :01:002:0044, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення державного реєстратора Смужаниці А.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40726466 від 20.04.2018, щодо реєстрації права власності житлового будинку АДРЕСА_1 та державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40727437 від 20.04.2018, щодо реєстрації права власності земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0044 площею 0,0542 га за вказаною адресою;

- скасувати номер запису про право власності 25807151 від 18.04.2018 про державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок та номер запису про право власності 25808508 від 18.04.2018 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0044 - за ПАТ «Дельта Банк»

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 5 березня 2019 року позов задоволено.

Припинено іпотечний договір від 2 жовтня 2006 року №13/17/101/06-НВ, укладений між ПАТ «Дельта-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений 2 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В., зареєстрований в реєстрі за №3213, та додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до нього від 24 березня 2011 року, і скасовано обтяження на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0542 га кадастровий номер :01:002:0044, які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення державного реєстратора Смужаниці А.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40726466 від 20 квітня 2018 року, щодо реєстрації права власності житлового будинку АДРЕСА_1 , та державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40727437 від 20.04.2018 року, щодо реєстрації права власності земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0044, площею 0,0542 га, за адресою : АДРЕСА_1 .

Скасовано номер запису про право власності 25807151 від 18 квітня 2018 року (відомості внесено до Реєстру 20 квітня 2018 року) про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та номер запису про право власності 25808508 від 18 квітня 2018 року (відомості внесено до Реєстру 20 квітня 2018 року) про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0044, площею 0,0542 га, за адресою : АДРЕСА_1 - за ПАТ «Дельта Банк».

Вирішено питання про судові витрати.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2018 року, до набрання цим рішенням законної сили, залишено в силі.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити. Вказує на те, що рішення державного реєстратора є законними, обґрунтованими та такими, що прийняті згідно з чинним законодавством, оскільки п. 4.1 іпотечного договору передбачено, що за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв`язку із простроченням виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, витратами пов`язаними із зверненням стягнення на майно, витратами, пов`язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна та іншими витратами, обумовленими виконанням умов цього договору.

Відповідно до п.4.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору або умов цього договору.

Згідно з п.4.3 договору іпотеки звернення стягнення на майно здійснюється іпотекодержателем шляхом позасудового врегулювання, згідно з яким іпотекодержатель набуває право від свого імені продати майно, або прийняти його у власність в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку».

Установивши, що боржник (іпотекодавець) не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 1 747 869,98 гривень (станом на 01.07.2017), вважає, що у АТ «Дельта Банк» виникло право на задоволення своїх вимог як іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки шляхом його прийняття у свою власність. З цих підстав Банком було направлено на адресу позичальника письмову вимогу про усунення порушень основного зобов`язання та можливості Банку скористатися своїм правом щодо задоволення вимог за рахунок іпотечного майна. У зв`язку із тим, що позичальником не були усунуті порушення умов кредитного договору, тому Банк скористався своїм правом та звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо здійснення державної реєстрації права власності на підстав договору іпотеки.

Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що зобов`язання позичальника за кредитним договором припинилися, оскільки у боржника (іпотекодавця) станом на 01.07.2017 була наявна заборгованість в розмірі 1 747 869,98 грн. А тому зобов`язання позичальником ОСОБА_1 не було виконане у повному обсязі відповідно до умов кредитного договору та закону, і таке відповідно не припинилося.

У судовому засіданні представник апелянта ПАТ «Дельта Банк» адвокат Петюшка Р.В. апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бородій В.Г. апеляційну скаргу не визнав, просив залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач державний реєстратор ЦНАП виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця А.О. та треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 02.10.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір № 06/17/06-НВ, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 117 000,00 доларів США, терміном повернення не пізніше 01.10.2021 (т.1 а.с.16-19).

Того ж дня на забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір іпотеки № 13/17/101/06-НВ, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 212,3 м кв, вартістю 162 356,00 доларів США, та земельна ділянка, загальною площею 0,0542 га, вартістю 3 615,00 доларів США, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В.(т.1 а.с.29-31).

24.03.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткові договори № 1, № 2, № 3 та № 4 до кредитного договору № 06/17/06-НВ (а.с.20-24, 25, 26-27, 28).

24.03.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №13/17/101/06-НВ від 02.10.2006 року (зареєстрований в реєстрі за № 3213), посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1220, згідно з яким внесено зміни до п.1.1 іпотечного договору від 02.10.2006, а саме: «На підставі кредитного договору іпотекодержатель відкриває іпотекодавцю мультивалютну траншову кредитну лінію в іноземній валюті в межах загальної суми 99 474,23 доларів США, терміном погашення до 01.10.2021 року» (а.с.32-33).

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 06/17/06-НВ від 02.10.2006, ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ТОВ «ДВС-САТ» про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 931 554,01 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.02.2015 (справа № 303/5759/14-ц), що набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 і ТОВ «ДВС-САТ» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 06/17/06-НВ від 02.10.2006 в сумі 931 554,01 гривень, яка скаладається із заборгованості за кредитом в сумі 845 758,19 грн та заборгованості за відсотками в сумі 85 795,82 грн.

Зазначена заборгованість у позичальника ОСОБА_1 виникла станом на 20.05.2014 року.

Згідно з довідкою від 20.05.2014, яка міститься в цивільній справі №303/5759/14-ц (а.с.41), оглянутій в суді апеляційної інстанції, у позичальника ОСОБА_1 станом на 20.05.2014 була наявна заборгованість в сумі 79 510,27 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 931 554,01 грн., у тому числі тіло кредиту - 72 187,4 доларів США, що еквівалентно 845 758,19 грн, та відсотки в сумі 7 322,87 доларів США, що еквівалентно 85 795,82 грн. З них прострочена заборгованість складає : тіло кредиту 6 595,31 доларів США, що еквівалентно 77 271,62 грн, відсотки 6 846,63 доларів США, що еквівалентно 80 216,12 грн.

Отже, з наведеного слідує, що Банк звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Також судом установлено, що 19.01.2016 року Банк звернувся у міський відділ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції з виконавчим листом № 2/303/33/15, виданим Мукачівським міськрайонним судом 11.03.2015 року про стягнення солідарно з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором у розмірі 931 554,01 грн, на підставі якого 21.01.2016 заступником начальника Мукачівського МВ ДВС Мукачівського МРУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 49884068 по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа (т.1 а.с.49).

На виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19.02.2015 поручитель ОСОБА_2 сплатив на рахунок Мукачівського МВ ДВС заборгованість по кредитному договору в сумі 932 967,71 грн, що стверджується платіжним дорученням №1 від 21 січня 2016 року (т.1 а.с.51), з яких кошти в сумі 932 912,01 грн виконавчою службою були перераховані Банку, що стверджується платіжним дорученням №156 від 25.01.2016 (т.1 а.с.52), внаслідок чого 25.01.2016 заступником начальника Мукачівського МВ ДВС Мукачівського МРУЮ Федоровим О.М. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого листа № 2/303/33/15, припинено чинність арешту майна та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (т.1 а.с.53).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплататити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату процентів за кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 01.10. 2021 року включно.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18).

Отже, змінивши в порядку частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання зобов`язань за кредитним договором, банк пред`явив позичальнику вимогу про дострокове повне повернення позики та процентів, належних кредитору станом на 20.05.2014 в загальній сумі 931 554,01 грн, шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду якого рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.02.2015 було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 і ТОВ «ДВС-САТ» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 06/17/06-НВ від 02.10.2006 в сумі 931 554,01 гривень, яка скаладається із заборгованості за кредитом в сумі 845 758,19 грн та заборгованості за відсотками в сумі 85 795,82 грн, яка 21.01.2016 року була сплачена поручителем ОСОБА_2 і отримана Банком 25.01.2016, що встановлено матеріалами справи.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. А тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики, ці зобов`язання вважаються припиненими.

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі, зокрема припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з п.2.1 іпотечного договору №13/17/101/06-НВ від 02.10.2006 цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання іпотекодавцем зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором.

Отож, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. А тому, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання, іпотека припиняється.

Встановивши, що основне зобов`язання за вище вказаним кредитним договором є виконаним, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про припинення іпотеки, у зв`язку з чим правомірно припинив іпотечний договір від 2 жовтня 2006 року №13/17/101/06-НВ, укладений між ПАТ «Дельта-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений 2 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В., зареєстрований в реєстрі за №3213, та додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до нього від 24 березня 2011 року, і скасував обтяження на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0542 га кадастровий номер :01:002:0044, які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Також місцевий суд правильно дійшов висновку про скасування рішення державного реєстратора Смужаниці А.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40726466 від 20 квітня 2018 року та індексний номер 40727437 від 20.04.2018 року, а також скасування номера запису про право власності 25807151 від 18 квітня 2018 року та номер запису про право власності 25808508 від 18 квітня 2018 року з огляду на наступне.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.2 ст.36 Закону України «Про іпотеку).

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати : передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з положеннями ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Пункт 4.1 іпотечного договору містить відповідне застереження про те, що за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у звязку із простроченням виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, витратами, пов`язаними із зверненням стягнення на майно, витратами, пов`язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна та іншими витратами, обумовленими виконанням умов цього договору.

Відповідно до п.4.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору або умов цього договору.

Згідно з п.4.3 договору іпотеки звернення стягнення на майно здійснюється іпотекодержателем шляхом позасудового врегулювання, згідно з яким іпотекодержатель набуває право від свого імені продавати майно, або прийняти його у власність в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до п.61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 13.10.2013, що був чинним на момент прийняття рішення про державну реєстрацію, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Встановивши, що на момент здійснення державним реєстратором Смужаниця А.О. державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:002:0044 площею 0,0542 га за цією ж адресою за ПАТ «Дельта Банк», основне зобов`язання за кредитним договором було виконано, а також, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту отримання позичальником ОСОБА_1 письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень, що б давало право державному реєстратору для здійснення державної реєстрації спірного нерухомого майна за Банком, так як у наданих на вимогу Закарпатського апеляційного суду реєстраційних документах, а саме документах реєстраційної справи №04 та реєстраційної справи №4 (копії яких містяться в матеріалах справи т.2 а.с.4-79) відсутні докази отримання позичальником ОСОБА_1 листа-вимоги від 28.11.2017 за №02.4.1/2013/17, так як у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання цього листа (т.2 а.с.26-27, 66-67), факт отримання якого позичальником у суді апеляційної інстанції заперечив і його представник ОСОБА_4 , тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про скасування рішень державного реєстратора та скасування записів про право власності від 18.04.2018 про державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ПАТ «Дельта Банком».

Посилання апелянта на те, що боржник (іпотекодавець) не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 1 747 869,98 гривень (станом на 01.07.2017), у зв`язку з чим апелянт вважає, що у АТ «Дельта Банк» виникло право на задоволення своїх вимог як іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки шляхом його прийняття у свою власність, не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами справи, якими встановлено, що позичальник ОСОБА_1 в повному обсязі виконав вимогу Банку про дострокове повне повернення кредитних коштів та відсотків, нарахованих на суму залишку кредиту, які Банк отримав ще 25 січня 2016 року в сумі 932 912,01 грн, згідно з платіжним дорученням №156 від 25.01.2016, що спростовує нараховану Банком позичальнику суму заборгованості в розмірі 1 747 869,98 грн, в якій не зазначено елементи боргу, тобто не зазначено з чого саме вона складається і на що така нарахована, так як позичальником вимога Банку про дострокове погашення заборгованості виконана повністю.

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скаргу Банку без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. - залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2020 року.

Суддя-доповідач :

Судді :