Номер провадження: 22-ц/813/5321/20
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Бикової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року було відкрито провадження по цивільній справі .

21.01.2020 року, не погодившись з ухвалою суду, представник Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" про стягнення страхового відшкодування та направити справу до іншого суду за встановленою підсудністю.

В апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" просить ухвалу суду від 09 грудня 2019 року про відкриття провадження у справі скасувати і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

При цьому посилаючись на те, що позивач обґрунтовує підсудність цієї справи Малиновському районному суду м. Одеси тим, що «… позови про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтись також за місцем завдання шкоди. А позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтись за їх місцезнаходженням».

Вважаючи вказані доводи необґрунтованими, апелянт посилається на те, що:

-шкода, завдана майну позивача була територіально спричинена в Київській області;

-АТ «СК «Країна» не завдавало шкоди позивачу, відносини, що склались між сторонами є договірними, а отже посилання позивача на визначення територіальної підсудності за місцем завдання шкоди є недоречним;

-поліс №АК/4993606 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.10.2016 року, за яким було застраховано відповідальність власника автомобіля Volkswagen Caddy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був укладений в Регіональній дирекції м. Бориспіль, Київської області, про що свідчить штамп в лівому верхньому куті на самому полісі, тобто це ніяким чином не пов`язано з діяльністю Одеської обласної дирекції АТ «СК «Країна».

Ухвалою Одеського апеляційного суду в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Князюка О.В. від 03.02.2020 року матеріали оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" про стягнення страхового відшкодування було повернуто до Малиновського районного суду м. Одеси для належного оформлення та направлення усіх матеріалів цивільної справи №521/19929/19 до Одеського апеляційного суду.

Справу отримано головуючим 25 лютого 2020 року.

21.02.2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Бриленко Констянтина Борисовича в якій він просить відмовити у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року за апеляційною скаргою ПАТ "СК "КРАЇНА" у зв`язку з пропущенням апелянтом строку на оскарження даної ухвали. На підтвердження даного доводу надає, копію поштового рекомендованого повідомлення про вручення вище вказаної ухвали та скрін-шот із офіційного сайту Укрпошти про відстеження вручення даного відправлення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.02.2020 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року про відкриття провадження залишено без руху.

07 травня 2020 року провадження у вказаній цивільній справі було відкрито та справу призначено до розгляду.

Сторони не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили.

Від представника позивача - адвоката Бриленка К.Б. до суду надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, в якому він також зазначає, що заперечує щодо задоволення апеляційної скарги.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня до закінчення дії карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 р., адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» з наступними змінами передбачено, що тимчасово, з 17.03.2020 року до закінчення дії карантину зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Між тим, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надійшло.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені питання щодо розгляду справи по суті, усвідомленість її учасників про розгляд справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга подана представником Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" 21.01.2020 року, а апеляційне провадження після витребування справи та усунення недоліків відкрито та призначено до розгляду ухвалою суду від 07.05.2020 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а у відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень статті 129 Конституції України, статті 17 ЦПК України є складовою права кожного на звернення до суду.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи.

Статтею 352 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 року, встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України в редакції, вказаній вище, наведено перелік ухвал місцевого суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Зокрема, пунктом 8 частини першої статті 353 ЦПК України було передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Встановлено, що представник ПАТ «СК «Країна» 21 січня 2020 року подав апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, вважаючи, що вказане судове рішення було ухвалено з порушенням правил підсудності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Даним Законом було виключено пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України, яким було передбачено право на апеляційне оскарження ухвали суду про відкриття провадження у справі з порушення правил підсудності.

Частина перша статті 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Зокрема, у Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Також, частиною четвертою статті 3 ЦПК України встановлено, що закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові від 27.05.2020 року за результатами розгляду справи №523/6070/19.

Відповідно до п. 11 Перехідних положень ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" підлягає розгляду по суті.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 заявлено позов до ПАТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка сталася 19 березня 2017 року, на 27 км. Автодороги «Київ-Одеса», поблизу селища Глеваха Васильківського району Київської області.

Частина 2 статті 27 ЦПК України передбачає, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.93), місцезнаходження юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - 04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29-А, що територіально відноситься до Подільського районного суду м. Києва.

Обґрунтовуючи право на звернення саме до Малиновського районного суду м. Одеси, позивач зазначив, що позов пред`явлено до ПАТ СК «Країна», філія якої знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 12.

Відповідно до частини 7 статті 28 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини 7 статті 110 ЦПК (аналогічно частини 7 статті 28 ЦПК України 2017 року) також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють в межах наданих їм повноважень, то пред`явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не пов`язаний з їх діяльністю, позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду, або якщо провадження у справі відкрито-передається судом до належного суду.

З матеріалів справи вбачається, що поліс №АК/4993606 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.10.2016 року, за яким було застраховано відповідальність власника автомобіля Volkswagen Caddy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був укладений в Регіональній дирекції м. Бориспіль, Київської області, про що свідчить штамп в лівому верхньому куті на самому полісі,

Тому, діючи від імені Страховика, у даному випадку Бориспільська регіональна дирекція фактично здійснює представництво юридичної особи при укладенні договорів страхування у м. Бориспіль, що не пов`язано з діяльністю Одеської обласної дирекції АТ «СК «Країна» та територіально відноситься до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції під час вирішення питання про відкриття провадження у справі було порушено норми процесуального права.

Згідно з частиною 7 статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» позови, що виникають із відносин відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, пред`являються до суду за загальними правилами підсудності. При цьому суд має враховувати право позивача на пред`явлення позову про відшкодування шкоди також за його зареєстрованим місцем проживання чи перебування, або за місцем завдання шкоди, чи виконання договору у разі виникнення спору із договору страхування.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

За вище наведених обставин позивач вправі був звернутися з даним позовом про відшкодування шкоди, заподіяної його майну, за місцем заподіяння такої шкоди, за своїм зареєстрованим місцем проживання або за місцем виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Враховуючи, місце проживання (місце реєстрації) позивача на підставі п.7 ч.1 ст.374 ЦПК України судова колегія віддає пріоритет альтернативній підсудності, оскільки позивач є мешканцем с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області і виходячи з цього вважає за можливе передати дану цивільну справу за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за місцем проживання позивача.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи до розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року про відкриття провадження у справі скасуванню з направленням цієї справи до розгляду Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, п.7 ч.1 ст.374, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" про стягнення страхового відшкодування скасувати та направити справу на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за встановленою підсудністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе