Справа № 369/8821/20
Провадження №6/369/299/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участі представника боржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа у виконавчому провадженні №5902246,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2020 на адресу суду надійшло подання головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2 .

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження №59026246 по примусовому виконанню виконавчий лист Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2019 по справі № 369/6319/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг у сумі 5294730,57 грн.

07.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

07.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

07.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

З метою виявлення за боржником джерел доходів та майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, державним виконавцем направлено запити до органів ДПС України та ПФУ, Регіонального сервісного центру МВС у Київській області.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна суб`єкта право власності на нерухоме майно, за боржником нерухомого майна зареєстровано земельна ділянка.

Згідно відповіді з МВС України за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді з ДФС боржник як платник податків в органах ДФС не перебуває.

Згідно відповіді УПФУ боржник офіційно не працевлаштований.

Під час примусового виконання рішення суду, державним виконавцем було передано стягувачу земельну ділянку в рахунок часткового погашення боргу в сумі 1797257,00 грн. Станом - даний час залишок боргу складає 3497473,57 грн.

Боржник жодного разу не прибув на прийом до державного виконавця та не направив ніякі заяви до відділу з поясненнями щодо не погашення заборгованості, тобто боржник самоусунувся від виконання рішення суду та ігнорує законні вимоги державного виконавця.

Тому головний державний виконавець просив обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення всіх зобов`язань покладених згідно виконавчих документів.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, про місце, день і час розгляду подання повідомлявся належним чином, проте через канцелярію суду подав заяву в якій подання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, просив проводити судове засідання у його відсутність.

У судове засідання стягувач не з`явилися, про місце, день і час розгляду подання повідомлялися належним чином.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував щодо заявленого подання.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно вимог ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконання, що подання не підлягає до задоволення, так як з матеріалів справи не встановлено в чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду та не доведено можливість виїзду боржника за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 33 Конституції України, ст.ст. 441 ЦПК України,Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа у виконавчому провадженні №5902246, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.