ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

23 січня 2020 року

м. Харків

справа № 643/10703/16 - ц

провадження № 22-ц/790/752/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого судді: Тичкової О.Ю.,

суддів колегії: Маміної О.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4

треті особи - треті особи - Харківська міська рада, КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_5 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про витребування доказів за апеляційною скаргою Лях Ірини Юріївни, яка діє в інтересах Харківської міської ради, на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова, ухвалене 01 жовтня 2019 року у складі судді Харченко А.М.,-

УСТАНОВИВ:

31.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, після уточнення якого 13.09.2017 (т.1 а.с. 62 - 64) просив визнати ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2015 року народження, ОСОБА_4 , 2017 року народження, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 ( надалі Квартира).

Позов обґрунтований тим, що відповідно до рішення виконкому Московської районної ради м. Харкова № 68/16 від 16.03.1999 наймачами Квартири є ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . У Квартирі зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 2017 року народження. Фактично у спірній квартирі проживає позивач, його дружина - ОСОБА_9 та мати позивача - ОСОБА_5 . З ОСОБА_7 позивач перебував у шлюбі з 1984 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2006 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був розірваний. Рішенням суду встановлено, що подружжя припинило спільне проживання та сімейно-шлюбні відносини 6 років тому і стали мешкати окремо. Спільне господарство колишнє подружжя не веде. З весни 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мешкають окремо. ОСОБА_7 забрала дочку та пішла проживати до батьків ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачі по справі - ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , не зважаючи на реєстрацію у Квартирі, житловим приміщенням не користуються більше шести місяців, за комунальні платежі не сплачують, їх речей у Квартирі немає. Діти дочки позивача ОСОБА_2 у Квартирі також ніколи не проживали.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_7 залишено без розгляду, оскільки остання самостійно знялася з реєстрації у Квартирі (т.1 а.с. 162).

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 1 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування Квартирою.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником Харківської міської ради (надалі ХМР) подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказує, що позивачем не доведена відсутність відповідачів у Квартирі більше шести місяців за допомогою належних та допустимих доказів. А саме, суду не наданий акт, складений балансоутримувачем будинку, про відсутність відповідачів у Квартирі понад шість місяців. Відсутня інформація про те, що відповідачі не зверталися протягом тривалого часу до закладів соціального захисту населення щодо визнання непрацездатною, до відділення зв`язку, правоохоронних, реєстраційних органів. Не надано інформації щодо місцезнаходження чи місця роботи ОСОБА_2 . Суд задовольнивши позов порушив майнові права дітей на житло, що суперечить вимогам Закону України « Про охорону дитинства».

Відповідно до ч.2 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) збирання доказів не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках передбачених цим кодексом.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що з органу опіки та піклування належить витребувати висновок про можливість визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування Квартирою.

Як убачається із матеріалів справи, позов ОСОБА_1 стосується визнання малолітніх осіб такими, що втратили право користування Квартирою (т.1 а.с. 2-3).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне (ч.6 ст.56 ЦПК України).

Згідно з ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України (надалі СК України) при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч.5 цієї ж статті орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до пункту 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 Закону України № 2342-IV від 13.01.2005 "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою.

Відповідний висновок органу опіки та піклування повинен бути наданий суду на підставі відомостей існуючих на час розгляду справи судом, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як установлено судовою колегією під час розгляду апеляційної скарги, в матеріалах цивільної справи № 643/10703/16-ц відсутній висновок Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про можливість визнання неповнолітніх такими, що втратили право користування Квартирою.

За змістом часини 3 статті 84 ЦПК України докази витребовуються ухвалою суду.

Тому для повного та об`єктивного розгляду справи, встановлення фактичних обставин по справі виникла необхідність витребувати письмові докази у справі, а саме, передбачений законодавством письмовий висновок щодо можливості визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування Квартирою.

Невиконання органом опіки та піклування положень ст.19 СК України може мати наслідком настання встановленої законом відповідальності.

Керуючись ст.ст. 13, 84, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Витребувати в Службі у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради письмовий висновок про можливість визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Р.М. Піддубний