БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5988/19
провадження № 2/361/738/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Петришин Н.М.,
за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про зняття арешту,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про зняття арешту.

Зміст позовних вимог, з якими звертається позивач

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 26.06.2015 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики. В той же день для забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором між цими самими сторонами укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме квартири № 57, № 58 та АДРЕСА_2 .

18.12.2018 року позивачем звернено стягнення на предмет іпотеки, та зареєстровано право власності на вищевказане нерухоме майно. Згодом позивачу стало відомо про наявність арешту на квартири. У відповідь на заяву про зняття арешту з майна відділом державної виконавчої служби, позивачу відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Наявність зазначеного арешту заважає позивачу у повній мірі реалізувати своє право власності на належне йому майно, тому останній змушений звернутися із даним позовом до суду, в якому просить зняти арешт з майна, який накладений 05.11.2017 року постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог

22 листопада 2019 року від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшло пояснення на позовну заяву, в якому останній заперечує проти поданого позову та просить відмовити у його задоволенні з огляду на наступне. Відповідач ОСОБА_3 стверджує що у позовній заяві не доведено факту порушення прав позивача як кредитора першої черги та не обґрунтовано, яким чином арешт впливає на права позивача. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 є стягувачем у виконавчому провадженні № 51546600 щодо стягнення із ОСОБА_2 боргу за договором позики. Тому, зняття арешту з майна вважає таким, що може утруднити повернення його коштів.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 32).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 доводи позову підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Відзив не подали, причини неявки суду не відомі.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Обставини справи, що встановлені судом

Згідно договору позики від 26 травня 2015 року ОСОБА_1 (Позикодавець) передав грошові кошти ОСОБА_2 (Позичальник) у сумі 11 000 000,00 гривень (одинадцять мільйонів грн. 00 коп.), що є еквівалентом 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США. Позичальник прийняв у власність та зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених цим договором (а.с. 6-7).

Із договору іпотеки від 26 травня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавцем), вбачається, що Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договором Позики, передав, а Іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно, а саме: - трикімнатну квартиру загальною площею 132,9 кв.м., житловою площею 73,2 кв.м., за номером АДРЕСА_3 ; - трикімнатну квартиру загальною площею 121,3 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м., за номером АДРЕСА_2 ; - однокімнатну квартиру загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею 27,0 кв.м., за номером АДРЕСА_4 (а.с. 8-13).

18 грудня 2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 грудня 2018 року (а.с. 14-19).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 21.01.2020 року, вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна знаходиться запис про обтяження майна, а саме арешт квартир № 57, № 58 та АДРЕСА_2 , який накладений 05.11.2017 року постановою про арешт майна боржника ОСОБА_2 за № 51546600 Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зареєстрований у державному реєстрі 16.03.2018 року.

Із листа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві за № 2698/9 від 01.03.2019 р. вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 51546600 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2016 № 755/3397/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики у розмірі 5 500 000 грн. 00 коп. В ході здійснення вищевказаного виконавчого провадження, постановою державного виконавця від 15.11.2017 на майно боржника накладено арешт. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (а.с. 21).

Також, у вказаному листі додатково повідомлено, що після надходження на адресу відділу відповідної ухвали, буде прийнято рішення про зняття арешту з майна боржника.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що існування арешту перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном, також зважаючи на те, що відсутні підстави для існування арешту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт із нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме квартир № 57, № 58 та № 59 , АДРЕСА_7 , який накладений 05.11.2017 року постановою про арешт майна боржника ОСОБА_2 за № 51546600 Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зареєстрований у державному реєстрі 16.03.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , рнокпп - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_10 .

Третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, адреса місцезнаходження: вул. Виборзька, буд. 32, м. Київ.

Суддя Н.М. Петришин