ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3782/19
Провадження № 2/362/555/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 січня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі - Чорній М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Васильківський районний відділ міграційної служби про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Свою позовну заяву позивач мотивує тим, що вона являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу АВК №662749 посвідченого 31.05.2000 року приватним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Зарубайко Л.П. Відповідачка зареєстрована в зазначеному будинку, проте в 2015 році їй було надано житло в гуртожитку по АДРЕСА_2 , в якому вона з сином по даний час проживають. В спірному будинку ОСОБА_2 з 2015 року не проживає та комунальні послуги не сплачує, а тому вважає, що остання втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримує та проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідачка всудове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи - Васильківського районного відділу міграційної служби, в судове засідання не з`явився, подав заяву з якої вбачається, що повноваження у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб покладено на виконавчі органи сільських, селищних та міських.

Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно Договору АВК №662749 посвідченого 31.05.2000 року приватним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Зарубайко Л.П., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Технічного паспорта на будинок, ОСОБА_1 являється власницею житловим будинком АДРЕСА_1 (а.с. 4, 5-9, 25).

Відповідно до Довідки виконавчого комітету Пологівського старостинського округу Ковалівської сільської ради №152 від 19.05.2019 р., дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 не проживають в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 2015 року (а.с. 10).

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Положеннями ст.405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 71 ЖКУ, за особою, що без поважних причин відсутня в житловому приміщенні, право користування ним зберігається на протязі шести місяців.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Крім того, положення ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала.

Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами, що позивач являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про необхідність захисту майнових прав позивача, шляхом визнання відповідачку такою, що втратила право користування спірним вищезазначеним житловим приміщенням.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391, ЦК України, ст.ст. 12, 263, 264, 265, 273 ,280, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ міграційної служби про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя М.М. Ковбель