Справа № 471/906/18
Провадження №2/471/20/20
Номер рядка звіту 19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" січня 2020 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Братське цивільну справу № 471/906/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Нікітічної про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Нікітічної про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

В своєму позові позивач зазначає, що 28.08.1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , договір в цей же день було зареєстровано універсальною товарною біржею "Віконт-Т" в журналі реєстрації біржових угод за № 3-70. Зобов`язання по цьому договору позивачем було виконано в повному обсязі: сплатив відповідачу оговорену суму - 300 грн., а відповідач віддав документи на будинок та ключі від нього. В пункті 10 вищезазначеного договору купівлі-продажу вказано, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а це свідчить про те, що при купівлі-продажу будинку сторони договору не знали про необхідність нотаріального посвідчення такого договору. Позивач є спадкоємцем І черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даний час виникло питання щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, однак позивач не має можливості цього зробити, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак, нотаріально посвідчити договір в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки одна зі сторін договору - покупець, вже помер.

Представник позивача до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

28 серпня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , договір в цей же день було зареєстровано універсальною товарною біржею "Віконт-Т" в журналі реєстрації біржових угод за № 3-70 (а.с. 3).

Право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_3 зареєстрував в КП "Возенесенському МБТІ", реєстровий номер 3(а.с. 4).

Зобов`язання по договору позивачем було виконано в повному обсязі: він сплатив оговорену суму 300 грн. за купівлю вказаного майна, а Продавець по договору віддав всі документи на будинок та ключі від нього.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу будинку було укладено 28.08.1998 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Зобов`язання за договором купівлі-продажу житлового будинку сторонами були виконанні.

Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу № 3-70 від 28.08.1998 року, укладеним на універсальній товарній біржі "Віконт-Т"; крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 280, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Нікітічної про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на суму 300 гривень, та зареєстрований універсальною товарною біржею "Віконт-Т" 28 серпня 1998 року за № 3-70.

Судові витрати залишити за позивачем.

ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 Нікітічна, місце проживання - АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

СуддяІ.Б. Скарницька