КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер судової справи: 379/1307/18
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/260/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача Білич І.М.

суддів Музичко С.Г., Іванченка М.М.

при секретарі Кемському В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 20 вересня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Богуславського районного суду Київської області Корбута В.М.,

у цивільній справі №379/1307/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив виключити відомості про батьківство з актового запису №172 від 05.12.2017 року про народження ОСОБА_4 за місцем державної реєстрації Таращанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 18.05.2003 року він та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Таращанського районного суду Київської області від 13.06.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народився син, ОСОБА_4 , і хоча з травня 2013 року він та його колишня дружина припинили фактичні шлюбні відносини, і ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 батьком дитини з урахуванням положень ст.ст. 121, 122, 126 СК України був записаний він, що і стало підставою звернення до суду

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 20 вересня 2019 року позов задоволено. Виключено відомості з актового запису №172 від 05 грудня 2017 року, вчинені Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про ОСОБА_1 як про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 (третя особа по справі) подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Посилаючись при цьому на порушення судом процесуального права в частині неналежного повідомлення третьої особи про розгляд справи. Крім того, не погоджується з висновком судової генетичної експертизи, проведеної в межах розгляду даної справи.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Позивач та відповідач у судовому засіданні не визнали подану апеляційну скаргу заперечували проти її задоволення.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Третя особа - Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. До початку розгляду справи надала заяву про можливий розгляд справи за її відсутності.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб що не з`явилися в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено, що з 18 травня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Таращанського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року. З зазначенням про припинення сторонами з травня 2013 року фактичних шлюбних відносин.

Вказані обставини не заперечувалися сторонами і в межах даного провадження, про що свідчить заява ОСОБА_2 щодо визнання позову.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , у актовому записі про народження якого в графі «батько» записано « ОСОБА_1 », в графі «мати» записано « ОСОБА_2 ».

З метою доведення факту відсутності кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за клопотанням позивача судом першої інстанції було призначено судову медичну молекулярно-генетичну експертизу.

Згідно висновку експерта №103-116-2019 від 27.06.2019 року встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 виключається (а.с.71-74).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеної експертним шляхом відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною. А також відсутності згоди позивача щодо запису його батьком в момент реєстрації дитини.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не містять у собі посилань на невідповідність висновків суду в частині щодо задоволення вимог позивача, то рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, третя особа по справі вказувала на те, що судом першої інстанції було грубо порушено його конституційні і процесуальні права так як він не був належним чином повідомлений про дату проведення судового засідання. Внаслідок неналежного повідомлення він не мав змоги ознайомитися з висновком експертизи, заявити клопотання про допит експерта та роз`яснення висновку, призначення додаткової молекулярно - генетичної експертизи до іншої експертної установи у зв`язку з його сумнівами щодо правдивості даного висновку. За таких обставин вважав, що судом не було дотримано принципу змагальності сторін ( ст. 12 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення третьої особи про розгляд справи, на думку колегії суддів не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються довідками суду про доставку судових повісток ОСОБА_3 засобами SMSповідомлень, вчиненими судом саме у такий спосіб на підставі особистої його заяви (а.с. 57).

При цьому, апеляційна скарга не містить у собі належних та допустимих доказів на підтвердження не отримання ОСОБА_3 SMS повідомлень. Хоча у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині недотримання судом першої інстанції при розгляді даної справи принципу змагальності сторін, то колегія суддів вважає, що скаржником не взяті до уваги положення ст.48 ЦПК України, за якою сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач, в той час як ОСОБА_3 є третьою особою по справі. Що свідчить про помилковість твердження скаржника в частині недотримання судом положень ст. 12 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи при призначенні експертизи, перед експертами також було постановлено питання : « чи є ОСОБА_3 біологічним батьком ОСОБА_4 та якою є вірогідність такого батьківства.». Згідно висновку експерта №103-116-2019 від 27.06.2019 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 складає величину не менше ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 практично доведено.

ОСОБА_3 був присутнім в ході судового розгляду під час заявлення позивачем клопотання про призначення судово - медичної молекулярно -генетичної експертизи, питань які ставилися перед експертами ( серед яких також питання щодо його батьківства), подальшого їх обговорення. Також був обізнаним про прийняте судом першої інстанції рішення по розгляду клопотання, не оскаржив його, та не заперечив проти питань, що були визначені для експертного дослідження ( а.с. 49 -50, 58 -59).

Слід також зазначити, що ОСОБА_3 погодився та надав зразки крові 17 травня 2019 року у відділенні судово - медичної генетичної ідентифікації судово - медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи, про що складений відповідний протокол.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування в даній справі є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, а не встановлення батьківства іншої особи щодо дитини. У разі доведеності відповідної

обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Враховуючи, що в ході розгляду справи встановлено відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 судом було прийнято рішення щодо виключення запису про батька ( ОСОБА_1 ) з актового запису про народження дитини, що повністю узгоджується з зазначеними вище нормами діючого законодавства.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги третьої особи не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки позов був поданий на захист інтересів ОСОБА_1 , які знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 20 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: