Номер провадження: 22-ц/813/2285/20
Номер справи місцевого суду: 2-1783/10
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря - Віцько А. І.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2019 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з заявою і просить видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-1783/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 331883,11 грн. та судового збору 1820 грн., а також поновити пропущений строк для пред`явлення їх до виконання.

В обґрунтування заяви посилається на те, що на виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-1783/2010 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк отримав оригінали виконавчих листів про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 331883,11 грн., та судового збору у розмірі 1820 грн. 12.03.2014 року оригінал виконавчого листа № 2-1783/2010 від 15.08.2011 року про примусове стягнення заборгованості з ОСОБА_2 було банком надіслано поштовою кореспонденцією до Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій. Однак, при численних зверненнях до Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції із заявами про надання інформації було повідомлено, що виконавчий лист у останнього не перебуває на виконанні. Проте, як зазначає заявник, до теперішнього часу виконавчий лист з Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на адресу банку не надходив, зазначений виконавчий лист виконаний не був. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що виконавчий лист був втрачений, а строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено, представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з даною заявою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2019 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» було задоволено.

Ухвалу вмотивовано тим, що ОСОБА_2 після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, не доклав жодних зусиль для його виконання, що свідчить про порушення з його боку прав банку на виконання судового рішення, враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Крім того, виконання судового рішення є обов`язком відповідачів з часу набрання рішення законної сили.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2019 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, та просив вказану ухвалу скасувати і відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було розглянуто справу за відсутністю апелянта всупереч вимогам ст.128 ЦПК України.

Зазначає, що судом не обґрунтовано висновок щодо ризиків невиконання рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення заборгованості у солідарному порядку.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про необхідність видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку на звернення з виконавчим листом, оскільки на думку апелянта, заявником не доведено втрату оригіналу виконавчого листа.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

22 липня 2019 року представником ПАТ «Державний ощадний банк України» було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого заявник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, у ухвалу апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2019 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором без змін.

При цьому вказує, що ухвалу суду першої інстанції постановлено у відповідності до норм чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не ґрунтуються на жодній нормі матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, пояснила, що на її думку, ухвалу суду першої інстанції постановлено у відповідності до норм чинного законодавства, а отже не підлягає скасуванню.

Відповідачі до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, про причини неявки суду не повідомили заяв та клопотань суду не надавали.

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. З цих підстав колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників.

При цьому колегія суддів також виходить із того, що у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин в їх сукупності дає підстави стверджувати про неналежне здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності її учасників, повідомлених належним чином.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду в складі судді Журавльова О.Г. від 12.07.2019 року провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2019 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором було відкрито.

Ухвалою від 12.07.2019 року справу було призначено до розгляду.

Розпорядженням № 5387 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.11.2019 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О. В.

21 листопада 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду вказану справу було прийнято до провадження судді Князюка О. В. та призначено до розгляду.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа № 2-1783/2010 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

08 жовтня 2010 року по справі було постановлено рішення, яким позов задоволено і стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 331883,11 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 червня 2011 року зазначене рішення залишено без змін.

За заявою представника позивача рішення суду і виконавчий лист були ним отримані 15.08.2011 року.

12 березня 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» було подано заяву про відкриття виконавчого провадження до Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, після чого жодних документів з приводу виконавчого провадження на адресу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» не надходило.

11 квітня 2017 року, 24 липня 2017 року та 19 грудня 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» зверталося з заявами до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про надання інформації про хід виконавчого провадження, так як протягом тривалого часу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» не отримано інформації про стан виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом.

29 січня 2018 року від Першого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області отримана відповідь про те, що на виконанні у Першому Приморському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області не перебуває виконавчий лист № 2-1783/10, виданий 15.08.2011 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 331883,11 грн. та судових витрат у розмірі 1820 грн.

Однак інформація, яка підтверджує повернення виконавчого документа на адресу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», не була надана.

Згідно уточненого листа Першого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області № 5467 від 19 лютого 2019 року (а. с. 204) у автоматизованій системі виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 42572466 з примусового виконання вимог виконавчого листа № 2-1783/10, виданого Біляївським районним судом Одеської області 15.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» коштів у розмірі 333703,11 грн. 18 березня 2014 року виконавцем відділу відкрито виконавче провадження з виконання вимог зазначеного вище виконавчого документу і накладено арешт на майно боржника, про що винесено відповідну постанову. Однак, матеріали виконавчого провадження були втрачені і іншу інформацію по даному виконавчому провадженню надати неможливо.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Задовольняючи заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оригінал виконавчого листа на адресу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» не надходив, є підстави вважати, що його було втрачено при пересилці.

З вказаним висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд,з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції яка діяла на час набрання законної сили рішення суду), виконавчі документи щодо виконання судових рішень можуть бути пред`явленні на виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Обов`язок щодо своєчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання покладається на стягувача.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлення. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом, та у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 433 ЦПК України ).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У даному провадженні вирішується питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа за судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому для правильного вирішення даного питання мають значення лише обставини, які об`єктивно унеможливлювали чи утруднювали отримання ПАТ «Державний ощадний банк» виконавчого листа і пред`явлення його до виконавчої служби.

Згідно уточненого листа Першого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області № 5467 від 19 лютого 2019 року (а. с. 204) у автоматизованій системі виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 42572466 з примусового виконання вимог виконавчого листа № 2-1783/10, виданого Біляївським районним судом Одеської області 15.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» коштів у розмірі 333703,11 грн. 18 березня 2014 року виконавцем відділу відкрито виконавче провадження з виконання вимог зазначеного вище виконавчого документу і накладено арешт на майно боржника, про що винесено відповідну постанову. Однак, матеріали виконавчого провадження були втрачені і іншу інформацію по даному виконавчому провадженню надати неможливо.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ПАТ «Держаний ощадний банк України» доведено поважність причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн, колегія суддів вважає, що судове рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого листа, прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, перешкоджає подальшому руху справи щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не порушує прав та обов"язків ОСОБА_2 , оскільки йому достеменно відомо про наявність рішення по справі № 2-1783/10, яке набрало законної сили та за яким він є боржником перед ПАТ «Державний ощадний банк України».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2019 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 24 січня 2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе