Постанова

Іменем України

28 липня 2020 року

м. Київ

справа № 363/2043/16-ц

провадження № 61-44626св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,

Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «АКТИВ-БАНК», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пинзеник Ольга Миколаївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКТИВ-БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКТИВ-БАНК» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2018 року у складі судді Чіркова Г. Є. та постанову апеляційного суду Київської області від 06 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Суханової Є. М., Лівінського С. В.

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКТИВ-БАНК» (далі - ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі - КМНО) Пинзеник О. М., про визнання договору іпотеки недійсним, визнання недійсними довіреностей, скасування записів про державну реєстрацію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у лютому 2015 року на його адресу від банку надійшла вимога про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором. Зі змісту вказаної вимоги йому стало відомо, що між позивачем та відповідачем 25 червня 2014 року укладено договір іпотеки для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором від 15 грудня 2011 року № 1215/01, який укладений між ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_4 .

Зазначає, що він не укладав ніяких договорів, громадянина ОСОБА_4 не знає, тому з метою з`ясування цих обставин він направив листа банку щодо отримання копії договору, натомість відповіді не отримав. Приватний нотаріус копії договору також не надіслав. З листа приватного нотаріуса Пинзеник О. М. стало відомо , що всі документи вилучені старшим слідчим Подільського Управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва (далі - Подільське УП ГУ НП м. Києва).

У провадженні Служби безпеки України знаходиться кримінальна справа , яка порушена проти посадових осіб ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» за фактом неправомірного надання кредитних коштів третім особам.

За фактом підроблення документів (довіреностей, договору іпотеки) невідомими особами Подільським УП ГУ НП м. Києва 20 жовтня 2015 року порушена кримінальна справа.

Позивач зазначає, що ніяких довіреностей не посвідчував, договорів іпотеки, і будь-яких інших договорів з банком він не укладав, а тому вважає ,що вказані обставини свідчать про те, що по відношенню до нього та його власності була застосована шахрайська схема .

Таким чином, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати недійсною довіреність від 28 травня 2014 року, видану від його імені на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом КМНО Хащіною Н. В., запис у реєстрі нотаріальних дій № 508;

- визнати недійсною довіреність від 23 червня 2014 року в порядку передоручення від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , посвідчену приватним нотаріусом КМНО Анохіною В. М., запис у реєстрі нотаріальних дій № 1731;

- визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 25 червня 2014 року між ним та ПАТ КБ ««АКТИВ-БАНК»» та скасувати в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна записи про державну реєстрацію обтяжень від 25 червня 2014 року № 6137594, від 25 червня 2014 року № 6137664, від 25 червня 2014 року № 6137633;

- скасувати в державному реєстрі іпотек записи про державну реєстрацію іпотек від 25 червня 2014 року № 6137677, від 25 червня 2014 року № 6137653 та від 25 червня 2014 року № 6137612;

- визнати недійсними правочини щодо передачі належних йому земельних ділянок в іпотеку, укладені на підставі підроблених від його імені довіреностей.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Київської області від 06 серпня 2018 року позовну заяву задоволено; визнано недійсною довіреність від 28 травня 2014 року від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом КМНО Хащіною Н. В., запис у реєстрі нотаріальних дій № 508; визнано недійсною довіреність від 23 червня 2014 року в порядку передоручення від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , посвідчену приватним нотаріусом КМНО Анохіною В. М., запис у реєстрі нотаріальних дій № 1731; визнано недійсним з моменту укладання договір іпотеки від 25 червня 2014 року, який укладено між ПАТ КБ ««АКТИВ-БАНК»» та ОСОБА_1 ; скасовано в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна записи про державну реєстрацію обтяжень від 25 червня 2014 року № 6137594, від 25 червня 2014 року № 6137664, від 25 червня 2014 року № 6137633 та скасовано в державному реєстрі іпотек записи про державну реєстрацію іпотек від 25 червня 2014 року № 6137677, від 25 червня 2014 року № 6137653 та від 25 червня 2014 року № 6137612. Накладено арешт на: земельну ділянку площею 8,9499 га, кадастровий номер :09:075:0640; земельну ділянку площею 24,7006 га, кадастровий номер :09:076:0641; земельну ділянку площею 49,4822 га, кадастровий номер :09:018:0644, які знаходяться на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що належними та допустимими доказами у справі підтверджено, що ОСОБА_1 довіреність на ім'я ОСОБА_2 щодо уповноваження останнього розпоряджатися спірними земельними ділянками не підписував і такого правочину не вчиняв, тому це є підставою для визнання її недійсною. Таким чином, наступні правочини вчинені на підставі цієї довіреності (довіреність в порядку передоручення й договір іпотеки щодо розпорядження майном позивача) суди також визнали недійсними. Суди попередніх інстанцій оцінили висновок експерта, який складено в рамках кримінального провадження. Експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтею 384, 385 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК»в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію (далі - Фонд) ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК»,посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій прийняли рішення на основі недопустимого доказу, а саме висновку експерта у кримінальному провадженні. Крім того, судами проігноровано пояснення приватного нотаріуса КМНО Пинзеник О. М., яка категорично заперечує порушення порядку вчинення нотаріальних дій, які оспорюються позивачем. Зазначає, що суд першої інстанції не зупинив провадження у справі до вирішення кримінальної справи.

Короткий зміст вимог відзиву на касаційну скаргу

У січні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , подав відзив, у якому просить касаційну скаргу банку залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, оскільки рішення є законними, а доводи касаційної скарги необґрунтованими. Позивач посилався на те, що шахраї підробили його підпис та надали нотаріусам фальшиві документи, а отже немає підстав залучати їх до участі у справі.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Указана справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Установлено, що 28 травня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Хащіною Н. В. оформлено довіреність від імені позивача на ОСОБА_6 , якою останньому надано право бути представником ОСОБА_1 у всіх установах, підприємствах і організаціях незалежно від форм власності з усіх без винятку питань, які пов`язані з продажем земельної ділянки з наданням права вести переговори від його імені стосовно оформлення та укладення будь-яких правочинів у зв`язку з продажем земельної ділянки площею 8,9799 га, кадастровий номер :09:075:0640, земельної ділянки площею 24,7006 га кадастровий номер :09:076:0641 та земельної ділянки площею 49,4822 га кадастровий номер :09:018:0644.

Приватним нотаріусом КМНО Анохіною В. М. 23 червня 2014 року оформлено довіреність у порядку передоручення від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , якою останньому надано право бути представником ОСОБА_2 у всіх установах, підприємствах і організаціях незалежно від форм власності, будь якої підпорядкованості з усіх без винятку питань, які пов`язані з продажем, або передачею в іпотеку ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК АКТИВ-БАНК» в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_1 , або третіх осіб зазначених земельних ділянок.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22 липня 2013 року земельні ділянки кадастровий номер :09:075:0640 площею 8,9799 га, кадастровий номер :09:076:0641 площею 24,7006 га та кадастровий номер :09:018:0644, площею 49,4822 га цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада належать ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно договору іпотеки від 25 червня 2014 року, укладеного між ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 з метою забезпечення належного виконання частини основного зобов`язання ОСОБА_4 за кредитним договором від 15 грудня 2011 року № 1215/01, кредитний ліміт - 126 000 000 грн, строк виконання договору 30 березня 2015 року, ОСОБА_7 за кредитним договором від 18 грудня 2011 року № 1218/03, кредитний ліміт - 115 000 000 грн, строк виконання договору 17 березня 2015 року, ОСОБА_8 , за кредитним договором від 24 березня 2010 року № 0318/01, строк виконання договору 29 квітня 2016 року, кредитний ліміт - 103 000 000 грн, ОСОБА_9 за кредитним договором від 05 березня 2009 року № 0305/03, кредитний ліміт - 73 000 000 грн, строк виконання договору 13 березня 2015 року та виробничим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Десна» за кредитним договором від 06 травня 2009 року № 0625/01, кредитний ліміт - 15 222 726 грн, строк виконання договору 03 березня 2015 року, ОСОБА_1 передав в іпотеку банку належні йому земельні ділянки:

- площею 8,9799 га, кадастровий номер :09:075:0640, що знаходиться на території Димерської селищної ради, Вишгородського району, Київської області;

- площею 24,7006 га кадастровий номер :09:076:0641, що знаходиться на території Димерської селищної ради, Вишгородського району, Київської області;

- площею 49,4822 га кадастровий номер :09:018:0644, що знаходиться на території Литвинівської сільської ради, Вишгородського району, Київської області.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року старшому слідчому Подільського УП ГУ НП в м. Києві, капітану поліції Харкевичу Ю. І. надано тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю з можливістю їх вилучення, а саме оригіналів документів справ нотаріального посвідчення:

- договору іпотеки, укладеного 25 червня 2014 між ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Пинзеник О. М. та інших документів, що стосуються вказаних договорів іпотеки.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0007755 Подільським УП ГУ НП у м. Києві 20 жовтня 2015 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за частиною першою статті 358 КК України на підставі того, що на протязі травня-червня 2014 року невстановлена особа підробила довіреності, видані ніби від імені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , на підставі яких укладені фіктивні договори іпотеки, за якими, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладеним 15 грудня 2011 року № 1215/01 між ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_4 , незаконно передано земельні ділянки, що знаходяться на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва Трегубенко Л. О. від 03 лютого 2016 року встановлено, що слідчим Подільського УП НУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні від 20 жовтня 2015 року № 0007755 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 КК України. Встановлено, що протягом травня-червня 2014 року невстановлена особа підробила довіреності, видані ніби від імені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , на підставі яких укладені фіктивні договори іпотеки, за якими, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним 15 грудня 2011 року № 1215/01 між ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_4 , незаконно передано земельні ділянки, що знаходяться на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області. Так, 15 грудня 2011 року між ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 1215/01 (зі змінами та доповненнями), відповідно до умов якого банком надано позичальнику кредит у розмірі 36 000 000 грн, а позичальник в свою чергу прийняв кредит, зобов`язався його використати за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено: договір іпотеки від 15 грудня 2011 року № 1512/01/S-1 між банком та ОСОБА_4 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гончаренко Н. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1789; договір іпотеки від 15 грудня 2011 року № 1512/01/S-2 між банком та ОСОБА_12 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мудрою О. М. та зареєстрований в реєстрі за № 2960; договір іпотеки від 25 червня 2014 року між банком та ОСОБА_11 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Пинзеник О. М. та зареєстрований в реєстрі за № 676; договір іпотеки від 25 червня 2014 року між банком та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Пинзеник О. М. та зареєстрований в реєстрі за № 678.

Відповідно до додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів, які вилучені на підставі ухвали слідчого суду Подільського районного суду м. Києва Трегубенко Л. О. від 03 лютого 2016 року у справі № 758/1243/16-к у ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК», вилучено договір іпотеки від 25 червня 2014 року реєстровий № 678 (оригінал) та довіреність видану у порядку передоручення від 23 червня 2014 року посвідчену приватним Анохіною В. М., реєстровий № 1731 (копія).

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 24 січня 2018 року № 8-4/45 Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, проведеної на підставі постанови слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві про призначення почеркознавчої експертизи від 10 січня 2018 року, встановлено, що:

- рукописний запис « ОСОБА_1 » та підпис від імені ОСОБА_1 в графі «ПІДПИС» в довіреності від 15 травня 2014 року за реєстровим № 455 від імені ОСОБА_1 на ОСОБА_13 , виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою;

- рукописний запис « ОСОБА_1 » та підпис від імені ОСОБА_1 в графі «ПІДПИС» в довіреності від 28 травня 2014 року за реєстровим № 508 від імені ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої-третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин, відповідно до статті 204 цього Кодексу, є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 237 ЦК України визначає, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (статті 245 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до статті 45 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок), при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії.

Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом.

Відповідно до пункту 4 глави 8 Порядку нотаріус перевіряє справжність кожного аркуша документа, який викладений на спеціальних бланках нотаріальних документів та подається для вчинення нотаріальних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 04 листопада 2009 року № 2053/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09 листопада 2009 року за № 1043/17059.

Відповідно до пункту 4 глави 9 Порядку при вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підпису у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України «Про нотаріат».

У касаційній скарзі банк посилається на те, що суди прийняли рішення на основі недопустимого доказу, а саме висновку експерта у кримінальному провадженні, який ніким не завірений.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 24 січня 2018 року № 8-4/45 Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, проведеної на підставі постанови слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві про призначення почеркознавчої експертизи від 10 січня 2018 року, встановлено, що довіреність від 28 травня 2014 року позивач не підписував, а підпис від його імені підроблено, вимог чинного законодавства при оформленні довіреності від 28 травня 2014 року не було дотримано, тому правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що вказана довіреність є недійсною.

Згідно із частиною третьою статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали про призначення експертизи.

Суд першої інстанції правильно прийняв до уваги висновок експерта, який складено відповідно вимог чинного законодавства в рамках кримінального провадження. Крім того, експерта попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтею 384, 385 КК України.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як висновками експертів (пункт 2 частини другої статті 76 ЦПК України).

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Висновок був досліджений судом як доказ, разом із іншими доказами наданими сторонам. Будь-яких доказів, які б спростовували висновок експерта відповідачем не надано.

Посилання у касаційній скарзі на те, що судом не взято до уваги показання приватного нотаріуса щодо вчинення ним нотаріальних дій відповідно до Порядку є необґрунтованими, оскільки на підставі належним чином досліджених доказів в сукупності суди установили, що ОСОБА_1 довіреність на ім'я ОСОБА_2 щодо уповноваження останнього розпоряджатися спірними земельними ділянками не підписував і такого правочину не вчиняв.

У касаційній скарзі банк посилається на те, що суд першої інстанції не зупинив провадження у справі до вирішення кримінальної справи.

Вказані доводи є необґрунтованими з огляду на те, що суд першої інстанції розглянув клопотання банку про зупинення провадження у справі до вирішення кримінального провадження № 0007755 та ухвалою від 02 жовтня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області відмовив у задоволенні такого клопотання. Суд виходив з того, що дійсність чи недійсність правочину визначається виключно нормами цивільного законодавства, а не вироком суду. Крім того, судом не встановлено, що вирішення цієї справи залежить від постановлення вироку у вказаному кримінальному провадженні.

Отже правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_1 довіреність від 28 травня 2014 року на ім`я ОСОБА_2 , щодо уповноваження останнього розпоряджатися спірними земельними ділянками не підписував, а тому такого правочину не вчиняв, що є підставою для визнання його недійсним. Наступні правочини вчинені на підставі недійсної довіреності (довіреність в порядку передоручення й договір іпотеки щодо розпорядження майном позивача), укладені всупереч волі позивача, тому теж є недійсними.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКТИВ-БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКТИВ-БАНК» залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Київської області від 06 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов