Справа № 350/889/19
Провадження № 22-ц/4808/131/20
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківськийапеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Ясеновенко Л.В., Томин О.О.

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 06 листопада 2019 року, вскладі судді Бейко А.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а :

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивував тим, що він проживає в АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок з господарськими спорудами належав його батьку ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Після смерті батька відкрилась спадщина на домоволодіння в АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку площею 78,4 кв.м., гаража, літньої кухні площею 38 ,3 кв.м., стодоли, стайні, вбиральні, криниці та огорожі.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є він, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Однак ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є спадкоємцями даного будинковолодіння за заповітом, складеним батьком ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту, батько, належний йому житловий будинок, стодолу та стайню заповів ОСОБА_3 , а літню кухню, майстерську та гараж - ОСОБА_1

ОСОБА_3 у визначений законом строк відмовилася від своєї частки у спадщині за заповітом на його ОСОБА_2 користь.

Подавши у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини, він таким чином прийняв спадщину, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що є спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив постановити рішення яким визнати за ним право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку площею 78,4 кв.м., стодоли площею 42,6 кв.м. та стайні площею 23,7 кв.м. в АДРЕСА_1 .

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що після смерті батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями згідно заповіту складеного батьком є він ( ОСОБА_1 ) та сестра ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_3 від своєї частки у спадщині відмовилася, то спадщина яка належала їй відповідно до вимог чинного законодавства переходить до нього - спадкоємця за заповітом, а не до ОСОБА_2 , який є спадкоємцем першої черги за законом.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме житловий будинок, господарські будівлі - стодолу та стайню по АДРЕСА_1 .

Рішенням Рожнятівського районного суду від 06 листопада 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння в АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння в АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин що мають значення для справи, недоведеність обставин які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд постановив рішення, яким визнав за ним та ОСОБА_2 право власності по Ѕ частині домоволодіння по АДРЕСА_1 як за спадкоємцями за законом, при цьому не взяв до уваги наяний заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_3 від своєї частки у спадщині відмовилася, то частка у спадщині яку вона мала право прийняти, відповідно до положень ст. 1275 ЦК України переходить до інших спадкоємців за заповітом.

ОСОБА_2 не є спадкоємцем за заповітом, а тому його вимоги про визнання права на частку у спадщині від якої відмовилася ОСОБА_3 є необґрунтованими.

Апелянт посилається на те, що оскаржуваним рішенням суд фактично позбавив його права на спадкове майно за заповітом, оскільки батько виключно йому заповів господарські будівлі, споруди та майстерню.

Правом на подачу відзиву сторони не скористались.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 заперечили вимоги апеляційної скарги посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 та 5 ст.263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідачка ОСОБА_3 відмовилася від своє частки спадщини за заповітом в користь ОСОБА_2 , який не є спадкоємцем за заповітом, її частка у спадковому майні успадковується іншими спадкоємцями по закону в рівних частках, тому позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають право на спадкування за законом в рівних долях.

З таким висновком не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 - батько сторін: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 .

Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер витягу 18667078 від 19.05.2008 року, реєстраційний номер 13458428 встановлено, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності (б/н від 31.12.2005 року виданого Вільхівською сільською радою) на праві власності належить домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з з житлового будинку загальною площею 78,4 кв.м., гаража, літньої кухні площею 38 ,3 кв.м., стодоли, стайні, вбиральні, криниці та огорожі (а.с. 24).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Вільхівської сільськоі ради І.І. Семкович 09 жовтня 2009 року, ОСОБА_5 належний йому житловий будинок, стодолу, стайню, що знаходяться в АДРЕСА_1 заповів своїй дочці ОСОБА_9 , а належну йому літню кухню, майстерську, гараж, що знаходяться в АДРЕСА_2 заповів своєму сину ОСОБА_1 . (а.с. 69).

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак листом державного нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори Ничипорук І.Б. від 20.03.2019 року вих. № 227/02-14 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на домоволодіння що знаходиться в АДРЕСА_2 , оскільки існує спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори (а.с. 15).

Листом державного нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори Ничипорук І.Б. від 06.08.2019 року вих. № 569/01-16 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 на домоволодіння що знаходиться в АДРЕСА_2 , оскільки існує спір стосовно спадкового майна, що підтверджується листом Рожнятівського районного суду від 30.07.2019 року. (а.с. 68)

Відповідно до положень ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами1,2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом, згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Положеннями ч.1 ст.1273 та ч.1.2 ст. 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, то відповідно до ч.1 ст. 1275 ЦК України, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 20 лютого 2019 року звернулася в Першу Рожнятівську державну нотаріальну контору із заявою про відмову від спадщини у якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , який залишив заповіт на її ім`я та на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений 09 жовтня 2009 року Вільхівською сільською радщою по реєстру за №8, на день його смерті залишилося спадкове майно домоволодіння в АДРЕСА_2 .

Крім неї спадкоємцями є: за заповітом ОСОБА_1 , за законом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 Від належної їй частини спадщини за заповітом та законом вона відмовляється (а.с.17).

Таким чином, частка у спадщині за заповітом, яку ОСОБА_3 мала право прийняти, а саме: житловий будинок, стодола, стайня, що знаходяться в АДРЕСА_2 переходить до іншого спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на спадкове майно: на домоволодіння, що складається з житлового будинку, стодоли та стайні в АДРЕСА_1 є необгрунтованими та такими що не підлягають до задоволення.

Колегія суддів також не вбачає підстав для здоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Беручи до уваги, що щоправовстановлюючі документи на спадкове майно в АДРЕСА_1 наявні, що підтверджується витягом у з Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер витягу 18667078 від 19.05.2008 року; спадкодавець ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном; як позивач за первісним позовом ОСОБА_2 так і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у визначений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, то будь-яких перешкод для офоромлення у встановленому законом порядку нотаріусом прав сторін на спадкове майно з урахуванням поданої заяви про відмову від прийняття спадщини та права інших спадкоємців на обов`язкову частку у спадщині не встановлено, а тому підстави для визнання прав на спадкове майно у судовому порядку відсутні.

Оскільки суд першої істанції вищезазначених обставин не врахував, ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, то відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні як первісного так і зустрічного позовів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 06 листопада 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2020 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Ясеновенко

О.О. Томин