ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8576/19 Номер провадження 22-ц/814/1753/20Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13 травня 2020 року, постановлене суддею Нестеренком С.Г. (повний текст складено 18 травня 2020 року),

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

в с т а н о в и в:

22.11.2019 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг №б/н від 12.10.2016. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 05.11.2019 у розмірі 33 419,92 грн., яка складається із: 14 073,07 грн. заборгованість за кредитом; 7 475,81 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11 871,04 грн. заборгованість за пенею; судові витрати у розмірі 1 921,00 грн.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.05.2020 позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором про надання банківських послуг у вигляді відкриття кредитної лінії №б/н від 12.10.2016 станом на 05.11.2019 на загальну суму 14 073,07 грн., 3% річних за користування коштами згідно ст.625 ЦК України у розмірі 422,19 грн. та 826,03 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що стягненню із відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту та 3% річних за користування кредитними коштами згідно ч.2 ст.625 ЦК України. У задоволенні решти вимог відмовлено з підстав необґрунтованості та недоведеності.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду в частині, якою у відмовлено у задоволенні позовних вимог. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись положеннями ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054, ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вважає, що суд, встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

Заперечує висновки суду першої інстанції про необізнаність позичальника із умовами кредитування в частині нарахування відсотків, оскільки 12.10.2016 між сторонами укладено генеральну угоду, якою узгоджено, що банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 18 438,17 грн. терміном на 36 місяців з 12.10.2016 по 31.10.2019, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 18 438,17 грн. зі сплатою процентів 2% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

В обґрунтування підстав нарахування та стягнення пені посилається на п.2.8 генеральної угоди, якою визначено, що у разі порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту, останній сплачує банку пеню, розмір якої указано в Умовах та правилах надання банківських послуг, за кожен день прострочення.

Посилаючись на практику Верховного Суду, викладену в постанові від 03.10.2019 №645/4387/16-ц, вважає, що відповідач, підписавши генеральну угоду, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами, у тому числі щодо відповідальності за порушення зобов`язань за договором та сплати пені.

З наведених підстав вважає розрахунок заборгованості, генеральну угоду, а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг належними доказами, які не були спростовані відповідачем та помилково не досліджені районним судом.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено, що 12.10.2016 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №SAMDN500TC001526340 від 05.11.2008, укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якої банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 18 438,17 грн. на строк 36 місяців з 12.10.2016 по 31.10.2019, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання позичальника з їх повернення та сплати процентів у розмірі 2,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

Генеральна угода містить згоду позичальника із Умовами та правилами. Своїм підписом позичальник підтверджує факт надання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанк, а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями позичальника, типу відсоткової ставки, суми, на яку кредит може бути виданий, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформлення договору (перелік усіх витрат, пов`язаних із отриманням кредиту, його обслуговування та повернення, в тому числі, адміністративних витрат, витрат на страхування, юридичне оформлення, та ін.); строк, на який може бути отриманий; варіанти повернення кредиту, включно кількість платежів, їх частоту та обсяг; можливості дострокового повернення кредиту та його умов; необхідності здійснення оцінки майна, якщо така оцінка потрібна, ким вона здійснюється; податковому режимі сплати відсотків та державних субсидій, на які позичальник має право та відомості про те, від кого позичальник може отримати детальну інформацію, переваги та недоліки запропонованих схем кредитування./а.с.6, 7/

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. /а.с.8-31/

На виконання кредитного договору №б/н, укладеного між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 , останній 17.12.2015 надано кредитну картку № НОМЕР_1 строком дії до 12/2018./а.с.55/

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість відповідача за договором №б/н від 12.10.2016 станом на 05.11.2019 становить 33 419,92 грн. та складається із: 14 073,07 грн. заборгованість за кредитом; 7 475,81 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11 871,04 грн. заборгованість за пенею./а.с.5/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідачем не дотримано строк виконання зобов`язання, а тому стягненню із неї підлягає заборгованість за тілом кредиту та 3,0% річних за користування кредитними коштами згідно ст.625 ЦК України у розмірі 422,19 грн. У решті вимог позову відмовлено з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.

Апеляційний суд, в межах вимог апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції погодитися в повній мірі не може, з таких підстав.

За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Із матеріалів справи убачається, що сторонами кредитного зобов`язання, шляхом підписання генеральної угоди від 12.10.2016, узгоджено розмір кредитного ліміту та базову відсоткову ставку в 2,0% на місяць на суму залишку заборгованості (24% річних)./а.с.7/

Відповідачем не спростовано факт отримання кредитної картки ПриватБанк, використання кредитних коштів на споживчі цілі та свою обізнаність із базовою відсотковою ставкою в 2% на місяць, а тому хибними є висновки суду першої інстанції про відсутність домовленостей між сторонами щодо сплати відсотків за користування кредитним коштами та доцільності застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.625 ЦК України.

Враховуючи, що такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать принципу диспозитивності цивільного судочинства (позивач не пов`язував підстави стягнення відсотків із положеннями ч.2 ст.625 ЦК України) колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам згідно наданого банком розрахунку в розмірі 7 475,81 грн.

Разом із цим підстави стягнення заборгованості за пенею відсутні, як такі, що не були узгоджені сторонами зобов`язання. Доводи апеляційної скарги, що нарахування пені визначено п.2.8 генеральної угоди, таких висновків не спростовує, оскільки такі положення генеральної угоди є відсилочними до Умов та правил надання банківських послуг, які у відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил (постанова Великої Палати Верховного від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц).

Наведена банком у апеляційній скарзі практика Верховного Суду України щодо дійсності Умов і Правил таких висновків не спростовує та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується конкретних судових справ і сформована раніше ніж правова позиція Великої Палати, яка має узагальнююче значення та сформована пізніше.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» (64%), на користь останнього з ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за подачу позову в розмірі 1 229,44 грн. (1 921,00 х 64%) та 1 844,16 грн. за апеляційну скаргу (2 881,50 грн. х 64%)./а.с.1,105/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13 травня 2020 року, в частині відмови у задоволенні позову щодо відсотків - скасувати й ухвалити нове, яким позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_3 , МФО №305299) заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7 475 (сім тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн.81 коп.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3 073,60 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.07.2020

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська