РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/16735/19

Провадження № 22-ц/4815/817/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2020 року у складі судді Гордійчук І. О., ухвалене в м. Рівне об 11 годині 45 хвилин, повний текст рішення складено 12 травня 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу з відповідачем вона має дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу між сторонами проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Зокрема, донька сторін навчається на факультеті математики, комп`ютерних наук, фізики та технологій Рівненського державного гуманітарного університету згідно договору про надання освітніх послуг №01-33 від 01.08.2019 року. Також, враховуючи певні здібності доньки у сфері інформаційних технологій, задля подальшого розвитку, донька навчається в Комп`ютерній академії ШАГ для отримання кваліфікованих знань у сфері комп`ютерних технологій. Зважаючи на рівність батьківського обов`язку щодо утримання дитини, просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат на навчання дитини в КА «ШАГ» та РДГУ, що становить 65 010 грн..

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні додаткових витрат на навчання дочки сторін у Рівненському державному гуманітарному університеті вмотивоване положеннями ст. 185 СК України та обґрунтоване тим, що навчання неповнолітньої дитини у вищому навчальному закладі для здобуття професійної освіти закон не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини та регулюється іншою нормою матеріального закону, зокрема з відповідача на користь позивача за рішенням суду підлягають стягненню аліменти до досягнення дочкою повноліття.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні додаткових витрат на навчання дочки сторін у Комп`ютерній академії «ШАГ» вмотивовано закріпленим СК України принципом рівності прав та обов`язків матері і батька щодо спільної дитини, який передбачає не лише рівність у майновому забезпеченні, але й рівність у прийнятті рішень щодо усіх суттєвих аспектів життя дитини, зокрема щодо її навчання та вибору навчального закладу, та обґрунтовано відсутністю доказів на підтвердження того, що між сторонами були узгоджені питання щодо навчання доньки саме у Комп`ютерній академії «ШАГ» при наявності можливості отримання дитиною аналогічної освіти в інших державних навчальних закладах.

Вважаючирішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленими з порушенням норм матеріального права, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що положення ст. 185 СК України, якою встановлено обов`язок того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, нести додаткові витрати на дитину, викликаних особливими обставинами. Пояснює, що це положення стосується таких особливих обставин, як, зокрема, розвиток здібностей дитини, а визначення цих особливих обставин є компетенцією суду, оскільки вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доводить, що при визначенні розміру додаткових витрат не враховується матеріальна можливість одного з батьків сплачувати такі витрати, а береться до уваги потреба у додаткових витратах та їх розмір. Вказує, що їхня з відповідачем дочка є неповнолітньою та потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей, пов`язаних із здобуттям професії, і наявні в матеріалах характеристики підтверджують, що вона має особливі здібності до програмування. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 12.09.2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне.

Після розірвання шлюбу між сторонами дочка сторін проживає з позивачкою.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.07.2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів доходу.

Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача підтверджуються довідкою про розмір аліментів в твердій грошовій сумі №16356 від 06.12.2019, виданою Березнівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

Згідно статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як вбачається з довідки №2077 від 27.08.2019 року, ОСОБА_3 навчається в Рівненському державному гуманітарному університеті на факультеті математики та інформатики, спеціальність - комп`ютерні науки.

Окрім цього, дочка сторін навчається на курсі програми «Професійна комп`ютерна освіта» за напрямком «Розробка програмного забезпечення». Термін навчання - з 19.11.2018 р. по 19.05.2021 р., що підтверджується довідкою вих.№594 від 27.08.2019 року, виданою директором ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ Рівне спеціаліст» (а.с.16).

Навчання ОСОБА_3 в «Комп`ютерній академії ШАГ Рівне спеціаліст», здійснюється на підставах та умовах договору №041011104 від 27.08.2018 року. Термін навчання відповідно до умов договору складає 5 навчальних семестрів. Згідно додатку №1 до договору визначено ціну, форму та термін оплати освітніх послуг (а.с.9-12)

Відповідно до характеристики Рівненської ЗОШ I-III ступенів №25 Рівненської міської ради, для здобуття більших досягнень у сфері інформатики, за пів року до закінчення школи, ОСОБА_3 розпочала додатково навчатися в ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ Рівне спеціаліст», обсяг та якість знань учениці з програмування та користувацького курсу. Це підтверджується довідкою вих.№595 від 27.08.2019 року, згідно якої ОСОБА_3 навчалася на курсі програми «Основи програмування» з 06.10.2018 р. по 27.10.2018 року (а.с.17).

Понесені позивачем витрати на навчання ОСОБА_3 підтверджується долученими квитанціями: №35857340 від 09.10.2018 року на суму 8390 грн, №34755914 від 27.08.2018 року на суму 1100 грн, №40343241 від 08.04.2019 року на суму 13980 грн., від 27.09.2018 року на суму 5590 грн, №45160557 від 15.10.2019 року на суму 13980 грн., №48177719 від 03.03.2020 року на суму 13980 грн на загальну на суму 57020 грн.

Зазначені вити витрат на дитину сторін стосуються її навчання у вищому учбовому закладі та в комп`ютерній академії і не підпадають під поняття додаткових витрат, передбачених ст. 185 СК України, положення яких стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

До особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Апелянтом не надано належних і достовірних доказів на підтвердження того, що навчання їхньої з відповідачем дочки ОСОБА_3 в Комп`ютерній академії «ШАГ» пов`язане із особливими її здібностями та необхідністю їх розвитку.

Посилання апеляційної скарги на те, що дочка сторін розпочала навчання в Комп`ютерній академії «ШАГ» за пів року до закінчення загальноосвітньої школи і при цьому покращила рівень відповідних знань не є достатнім доказом, що вона володіє особливими здібностями, витрати на які, в розумінні ст. 185 СК України, є додатковими витратами, половина з яких підлягає до стягнення з відповідача.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про порушення місцевим судом принципу рівності

обов`язків батьків по утриманню дитини в частині стягнення додаткових витрат, апеляційним судом оцінюються критично. Так, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Поруч із загальним принципом рівності прав і обов`язків батьків щодо дітей норми статті 185 СК України є спеціальними до правовідносин, що складають предмет спору. Така рівність передбачає не лише рівність у майновому забезпеченні, але й рівність у прийнятті рішень щодо усіх суттєвих аспектів життя дитини, зокрема щодо її навчання та вибору навчального закладу. Докази того, що рішення про навчання доньки саме у Комп`ютерній академії «ШАГ» при наявності можливості отримання дитиною аналогічної освіти в інших державних навчальних закладах було узгоджено сторонами спору, відсутні.

Оцінивши обставини справи у взаємозв`язку із нормами закону, що регулює дані правовідносини, апеляційний суд приходить до переконання, що відмова у стягненні додаткових витрат з відповідача на користь позивачки відповідає чинним нормам Сімейного кодексу України та є обґрунтовано.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом

на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2020 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Бондаренко Н. В.

Хилевич С. В.