Справа № 182/2996/20
Провадження № 2/0182/1764/2020
У Х В А Л А

Іменем України

05.08.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Багрова А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду з позовом, який уточнював, до Товариства з обмеженою відповідальністю „АІЙРІС ТК, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мігунова Сергія Олександровича, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренка Сергія Вячеславовича, Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної документації», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережний Олександр Сергійович про визнання права власності, визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання здійснення державної реєстрації права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що за результатами проведених 22-24 вересня 2016 року електронних торгів він набув права власності на вбудоване нежитлове приміщення кафе-бару «Камелія», загальною площею 306,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , про що йому приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С. 17.11.2016 року було видано свідоцтво про придбання майна з електронних торгів.

Не погодившись із результатами торгів від 22-24 вересня 2016 року, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання торгів, протоколу їх проведення недійсними, визнання незаконним та скасування свідоцтва про придбання майна з електронних торгів від 17.11.2016 року, відновлення положення, яке існувало до порушення.

11.04.2017 року Нікопольським міськрайонним судом у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено, однак зазначене рішення першої інстанції було скасовано 21.11.2017 року Апеляційним судом Дніпропетровської області, чим задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення.

Позивач звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції, яка була задоволена 18.07.2018 року. Однак, ОСОБА_1 не може поновити реєстрацію права власності на належне йому нерухоме майно, оскільки після ухвалення рішення Апеляційним судом Дніпропетровської області, яким фактично було скасовано його право власності на нерухомість, нежитлове приміщення було відчужене ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу.

18.12.2017 року ОСОБА_3 та ТОВ «АЙРІС ТК» підписали акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до Статутного (складеного) капіталу. На підставі зазначеного Акту, 22.01.2018 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. здійснив реєстраційні дії щодо переходу права власності на спірне майно до ТОВ «АЙРІС ТК».

13.02.2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Нікопольської міської ради здійснено реєстраційні дії щодо поділу об`єкту нерухомого майна на підставі висновку КП «НМБТІ» від 07.02.2018 року, про що 14.02.2018 року до Реєстру були внесені відповідні відомості, розділ закрито в результаті проведеного поділу.

При цьому, реєстраційні дії щодо поділу об`єкту проводилися після ухвали Верховного Суду України від 12.02.2018 року про зупинення виконання рішення апеляційного суду.

ОСОБА_1 вважає, що його незаконно позбавили права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим для відновлення своїх прав вимушений звертатися до суду.

Позивач також подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙРІС ТК» та заборони на час розгляду судової справи будь-яким особам укладати угоди стосовно вказаного нежитлового приміщення, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження, оскільки вважає, що такі дії зупинять можливі маніпуляції щодо спірного майна з боку відповідачів.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви та позову копії письмових матеріалів, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі, в разі задоволення заявленого позову.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

За змістом ч.ч. 1,2 ст. 150 ЦПК України позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При цьому, в пунктах третьому та четвертому вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року судам роз`яснено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглянувши матеріали справи та позовні вимоги, суд погоджується з доводами позивача, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд також приймає до уваги, що спірний об`єкт нерухомого майна вже був відчужений відповідачем у ході судового розгляду, до остаточного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, з метою виконання обов`язку Держави щодо ефективного захисту та забезпечення відновлення порушених прав її громадян, суд вважає адекватним та достатнім заходом забезпечення даного позову, який у повній мірі забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та не призведе до порушення прав відповідачів, буде заборона відчуження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙРІС ТК» до вирішення цивільної справи по суті.

Разом з тим, беручи до уваги, що спірне житлове приміщення зареєстроване за ТОВ «АЙРІС ТК», з метою недопущення перешкоджання його господарській діяльності та порушення права відповідача на вільне користування майном, суд дійшов висновку про відмову в накладенні арешту на нерухоме майно.

Підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження нежитлового приміщення загальною площею 306,1 кв.м., опис: коридор 1=18 кв.м., приміщення 2=5,1 кв.м., коридор 3=3,9 кв.м., приміщення 4=4,1 кв.м., приміщення 5=179 кв.м., котельня 6=6,8 кв.м., приміщення 7=36,6 кв.м., приміщення 8=7,1 кв.м., вмивальня 9=3,1 кв.м., вбиральня 10=1,2 кв.м., вбиральня 11=1,2 кв.м., вбиральня 12=1,2 кв.м., вмивальня 13=1,4 кв.м., приміщення 14=36,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116 закрито на підставі поділу, яке на даний час зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙРІС ТК» за реєстраційним № 116.

В іншому відмовити.

Копію ухвали для відома та негайного виконання направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним органам для вжиття відповідних заходів.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙРІС ТК», , адреса: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Першотравнева, буд. 25 кв. 34;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса невідома;

відповідач: приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мігунов Сергій Олександрович, адреса: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Трубників, 20;

відповідач: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко Сергій Вячеславович, адреса: 49018, м. Дніпро, пров. Парусний, 10 прим. 110;

відповідач: Реєстраційна служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, адреса: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, 163;

відповідач: Комунальне підприємство «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», , адреса: 53221, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Перспективна, 189;

третя особа: Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережний Олександр Сергійович, адреса: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів АДРЕСА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Термін пред`явлення даної ухвали до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу суду складено 05.08.2020 року.

Суддя: А. Г. Багрова