Дата документу 03.08.2020 Справа № 554/3498/20
Справа №554/3498/2020
Провадження №2/554/1379/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2020 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :
судді Блажко І.О.
при секретарі Титар Л.С.
з участю позивача - ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «СК «ІНГО», приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди, -
27 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано від ПП «Полтаваінвестсервіс» належним чином завірені копії : правовстановлюючих документів на автомобіль «МАЗ» днз НОМЕР_1 з причепом (договір купівлі-продажу, договір оренди); наказ про прийом на роботу в якості водія ОСОБА_3 ; наказ про звільнення водія ОСОБА_3 ; страховий поліс № НОМЕР_5 , що посвідчує договір страхування цивільно-правової відповідальності між ПП «Полтаваінвестсервіс» та ПрАТ «АСК «Інго Україна» від 20.04.2019. Призначено справу до судового розгляду на 10.00 годин 27 травня 2020 року (а.с.93,94).
27 травня 2020 року ухвалою суду повторно витребувано від ПП «Полтаваінвестсервіс» належним чином завірені копії : правовстановлюючих документів на автомобіль «МАЗ» днз НОМЕР_1 з причепом (договір купівлі-продажу, договір оренди); наказ про прийом на роботу в якості водія ОСОБА_3 ; наказ про звільнення водія ОСОБА_3 ; страховий поліс № НОМЕР_5 , що посвідчує договір страхування цивільно-правової відповідальності між ПП «Полтаваінвестсервіс» та ПрАТ «АСК «Інго Україна» від 20.04.2019. Призначено справу до судового розгляду на 13.30 годин 23 червня 2020 року (а.с.114,115).
23 червня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача АТ «СК «ІНГО», в якому зазначили, що між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (на даний час - АТ «СК «ІНГО») та ПП «Полтаваінвестсервіс» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3486097, за яким забезпечено автомобіль «МАЗ», д/н НОМЕР_1 . Полісом № НОМЕР_6 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн. та франшизу в розмірі 2 000,00 грн. Даний договір страхування було укладено на підставі, у порядку та на умовах ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». АТ «СК «ІНГО» не є безпосереднім завдавачем шкоди, а виступає стороною у договорі страхування і, виходячи з цього має права та обов`язки передбачені виключно договором та Законом. Порядок визнання випадку страховим, порядок визначення розміру (розрахунку) та виплати страхового відшкодування також визначено Законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.02.2020 з вини водія ОСОБА_3 , мала місце ДТП за участю забезпеченого автомобіля «МАЗ», д/н НОМЕР_1 з причепом марки «МАЗ», д/н НОМЕР_2 , у результаті якої заподіяно механічних пошкоджень автомобілю «Opel», д/н НОМЕР_3 , що належить позивачу. Відповідно до п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів, з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно п. 33.3 ст. 33 Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх представники (працівники, аварійні комісари або експерти). Згідно п. 35.1. ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Отже, Закон визначає порядок отримання страхового відшкодування та зазначає як, одну з підстав для виплати страхового відшкодування - факт звернення особи, що має право на отримання страхового відшкодування позивача з заявою до страховика. Обов`язок страховика прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, настає у разі подання потерпілим заяви про страхове відшкодування та за наявності інших документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Чинне законодавство чітко розмежовує повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування, що є цілком закономірним, оскільки повідомлення подається в стислі строки для забезпечення можливості страховика у розслідуванні причин та обставин ДТП та визначення розміру збитків (ст.ст. 33, 33-1, 34 Закону), а заява є підставою для прийняття рішення про виплату та порядок виплати страхового відшкодування і складання страхового акту. Крім того, відповідно до п.п. 37.1.3 п. 37.1. ст.37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Отже, на момент звернення до суду, позивач не повідомив АТ «СК «ІНГО» про настання ДТП, яка мала місце 06.02.2020, не надав пошкоджений автомобіль на огляд відповідачу для складання акту огляду та ремонтної калькуляції транспортного засобу, що призвело до неможливості страховика визначити причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди, а також не звертався з заявою про страхове відшкодування до АТ «СК «ІНГО», отже АТ «СК «ІНГО» не було порушено жодних прав позивача та відсутні підстави для здійснення страхового відшкодування, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. Щодо суми заявлених позовних вимог, АТ «СК «ІНГО» заперечує та звертає увагу суду на наступне. Згідно з вимогами п. 22.1. ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до наданого позивачем звіту про оцінку майна - автомобіля «Opel», д/н НОМЕР_3 від 31.03.2020 № А 03/02, складеного ФОП ОСОБА_6 , матеріальний збиток (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових), завданий власникові автомобіля «Opel», д/н НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП від 06.02.2019, складає 56 592,38 грн. з урахуванням ПДВ та 47 160,32 грн. без урахування ПДВ. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Як вбачається із матеріалів позовної заяви. Позивачем не надано документи на підтвердження розміру фактично понесених витрат по відновленню транспортного засобу (платіжно-касові документи, акт виконаних робіт), тому при розрахунку витрат на відновлювальний ремонт, необхідно враховувати вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, тобто згідно наданого позивачем звіту № А 03/02 від 31.03.2020, сума становить 47 160,32 грн. Слід зазначити, що згідно звіту № А 03/02 від 31.03.2020, огляд об`єкту оцінки проводився 25.03.2020, тоді як ДТП сталася 06.02.2020, тобто з моменту ДТП до моменту огляду автомобіля минув певний період часу, за який автомобіль «Opel», д/н НОМЕР_3 , міг зазнати нових пошкоджень, що не відносяться до даної події. Відповідно до абз. 2 п.12.1. ст. 12 Закону «Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту». Пунктом 5 полісу № АО/3486097 встановлено франшизу в розмірі 2 000,00 грн., отже сума страхового відшкодування має бути зменшена на суму франшизи. Пунктом 36.6 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення витрат по складанню звіту експерта про оцінку майна в розмірі 3 500,00 грн., АТ «СК «ІНГО» заперечує з огляду на наступне. Згідно п. 34.2. ст.34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, в даному випадку, підставами для оплати витрат на проведення автотоварознавчого дослідження є: не направлення страховиком аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків на протязі 10 днів, якщо страховик був повідомлений про ДТП його учасниками. Інших підстав для відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження законодавством не передбачено. Оскільки, позивач взагалі не повідомив відповідача про настання ДТП та місце знаходження свого транспортного засобу, то відповідач був позбавлений можливості направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Отже, в даному випадку відсутні підстави для стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з відповідача. Щодо витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого необхідно зазначити наступне. Позивач в позові зазначає, що останній зазнав витрат на лікування у розмірі 1 219,40 грн. та надає відповідні чеки на підтвердження вищезазначеної суми. Відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Для встановлення обґрунтованості понесених позивачем витрат, АТ «СК «ІНГО» звернулось до лікаря-експерта Цокало ОСОБА_7 М ОСОБА_8 для складання звіту про експертну оцінку відшкодування шкоди, у зв`язку лікуванням постраждалого ОСОБА_1 . Відповідно до звіту про експертну оцінку відшкодування шкоди, в зв`язку з лікуванням ОСОБА_1 від 21.05.2020, складеного лікарем-експертом ОСОБА_9 , при обстеженні затрачено на оплату медичних послуг (МРТ головного мозку) 800,00 грн., що застосовується при діагностиці травм або їх наслідків, а інші надані документи не вказують на зв`язок виникнення «Стресових порушень» з травмою, отриманою в ДТП та не обґрунтовують необхідності застосування седативних засобів, на суму 419,40 грн. В наданих копіях, написаних «від руки», відсутні лікарські печатки та не відома приналежність їх до амбулаторної карти конкретного пацієнта (має бути форма первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної картки амбулаторного хворого» ОСОБА_1 , 1983 року народження). Надані документи не вказують на зв`язок виникнення «Стресових порушень» з травмою, отриманою в ДТП та не обґрунтовують необхідності застосування седативних засобів з 19.02.2020 на суму 419,40 грн. Отже, витрати в сумі 800,00 грн. було визнано АТ «СК «ІНГО» підтвердженими (чеки) та такими, що відносяться до травми отриманої ОСОБА_1 в ДТП від 06.02.2020. В зв`язку з тим, що розмір страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю може скласти 800,00 грн., відповідно розмір моральної шкоди становить 40,00 грн. (800,00 грн. х 5%). Ціна позову та розмір витрат на правову допомогу є неспівмірними, даний cпір не є складним, має сформовану судову практику, матеріали справи не є об`ємними, тому підстав для стягнення витрат на правову допомогу у заявленому позивачем розміру немає. Позивач жодним чином не обґрунтував вартість витрат на правову допомогу, в акті виконаних робіт зазначив кількість витраченого часу в кількості 09.00 годин, встановлена оплата гонорару у розмірі 950 грн. за годину, отже сума згідно акту має становити 8 550,00 грн., а не заявлена 10 000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано ні свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я ОСОБА_2 , ні договір про надання правничої допомоги. У зв`язку з викладеним, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Розмір витрат на оплату послуг адвоката є оціночним поняттям, яке вирішується судом на власний розсуд, зменшення розміру таких витрат є правом суду. Відповідальність АТ «СК «ІНГО» обмежена умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що були встановлені ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» який є спеціальним законом та регулює відносини між позивачем та відповідачем 2 щодо стягнення страхового відшкодування. За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності умови та порядок виплати страхового відшкодування чітко регламентовані відповідним нормативно-правовим актом, а саме ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, відповідно до положень ст. 2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Враховуючи вище викладене, АТ «СК «ІНГО» не визнає позов у повному обсязі та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до АТ «СК «ІНГО» (а.с.158-163).
20 липня 2020 року до суду надійшла заява від позивача про зменшення та збільшення позовних вимог. При цьому на виконання вимог ЦПК України не надано доказів направлення зазначеної ухвали всім учасникам процесу, через що суд повертає заяву позивача про зменшення та збільшення позовних вимог без розгляду.
ПозивачОСОБА_1 , та захисник позивача в судовому засіданні пояснили, що позовні вимоги від 22.04.2020 підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач АТ «СК «ІНГО» до суду 27.05.2020 свого представника не направили будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими, надіслали суду клопотання про відкладення розгляду справи на 27.05.2020, до суду 23.06.2020, 29.07.2020 свого представника не направили будучи у встановлений ЦПК України повідомленими, доказів поважності неявки не надано (а.с.95,105,121).
Відповідач ПП «Полтаваінвестсервіс» до суду 27.05.2020 свого представника не направили будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими, до суду 23.06.2020 свого представника не направили будучи у встановлений ЦПК України повідомленими, надіслали суду клопотання про відкладення розгляду справи на 23.06.2020, до суду 29.07.2020 свого представника не направили будучи у встановлений ЦПК України повідомленими, доказів поважності неявки не надано (а.с.107,122,152,153).
Третя особа ОСОБА_3 до суду 27.05.2020, 23.06.2020 та 29.07.2020 не з`явився, будучи повідомленим у встановлений ЦПК України спосіб про судове засідання (а.с.104,123,124,176)
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.
Судом встановлено, що 27.02.2020 постановою №554/1197/2020 судді Октябрського районного суду м. Полтави визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 гривень. Постанова набрала законної сили 10 березня 2020 року (а.с.6).
Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як слідує із постанови з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 400640 від 06.02.2020 встановлено, що 06.02.2020 о 08 год. 55 хв. в м. Полтава, вул. Київське шосе, 27 водій ОСОБА_3 керуючи т/з « МАЗ» д.н.з. НОМЕР_7 з причепом марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, не вибрав безпечного інтервалу та допустив на транспортний засіб, що стоїть марки « Опель» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який стояв на світлофорі. Внаслідок ДТП автомобілі механічно пошкоджені.
Таким чином, ДТП сталася з вини ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 02.11.2011 автомобіль «OPEL», державний номер НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с.32).
Таким чином, автомобіль «OPEL», державний номер НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 від 18.08.2015 автомобіль «МАЗ», державний номер НОМЕР_7 на праві власності належить ТОВ «АНТ-АЛ» (а.с.127)
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 від 19.08.2015 причіп ПР-Самоскид-Е, державний номер НОМЕР_2 на праві власності належить ТОВ «АНТ-АЛ» (а.с.127)
Відповідно до договору найму (оренди) транспортних засобів від 27.02.2018 укладений між ТОВ «З іноземними інвестиціями «Торговий дім» «МАЗ-Україна» та ПП «Полтаваінвестсервіс» автомобіль «МАЗ» та причіп ПР-Самоскид-Е перебуває у володінні ПП «Полтаваінвестсервіс» (а.с.128-140)
Таким чином, автомобіль котрим керував ОСОБА_3 перебуває у володінні ПП «Полтаваінвестсервіс».
Згідно ст.ст.22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, підставою відповідальності за завдану майнову шкоду є наявність вини особи, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно ст. 130 КЗпП України, встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 КЗпП України, за наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Відповідно ч.І ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до наказу №71 ПП «Полтаваінвестсервіс» від 20.08.2019 ОСОБА_3 прийнятий з 21.08.2019 на посаду водія з випробувальним терміном три місяці. Укласти договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 141)
Відповідно до наказу №22 ПП «Полтаваінвестсервіс» від 13.02.2020 звільнено з посади водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 з 13.02.2020 за угодою сторін(а.с.142).
На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення завданої майнової шкоди у розмірі 2 000 грн. (франшиза) з ПП «Полтаваінвестсервіс», так як працівник вказаної установи ОСОБА_3 , винний в ДТП.
Автомобіль «МАЗ», державний номер НОМЕР_7 на момент ДТП був застрахований в АТ «СК «ІНГО»,згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3486097 від 19 квітня 2019 року (а.с.7).
19 березня 2020 року рішенням Загальних зборів акціонерів назву ПрАТ «АСК «Інго Україна» змінено на АТ «СК« Інго» (а.с.147-149).
Таким чином, цивільно-правова відповідальність ПП «Полтаваінвестсервіс» на момент скоєння ДТП була застрахована в АТ «СК «ІНГО».
Полісом № НОМЕР_6 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн.
Пунктом 5 полісу № АО/3486097 встановлено франшизу в розмірі 2 000,00 грн.
Згідно звіту про оцінку майна №А03/02 виконаного ФОП ОСОБА_6 від 31.03.2020 ринкова вартість об`єкту оцінки, складає 109 343 гривні. Вартість відновлювального ремонту (без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ) складає 108 387 гривень. Вартість матеріального збитку складає 56 592 гривні (а.с.8-55).
Відповідно до п.12.1 ст.12 ЗУ «Про страхування», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Відповідно до ст.9 ЗУ «Про страхування» франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно ст.28 ЗУ «Про страхування», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно ст.29 ЗУ «Про страхування», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Пунктом 36.6 статті 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором.
В результаті ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, що підтверджується довідкою №1470 від 07.02.2020 виданої 1 МКЛ м. Полтава (а.с.57)
На проведення діагностики, та покупку ліків ОСОБА_1 витратив 1 219 грн.40 коп., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.60,63).
Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Згідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення коштів в розмірі 1 219 грн. 40 коп. з АТ «СК «Інго».
Всього стягнути майнової шкоди з АТ «СК «Інго» в розмірі 55 811 грн. (54 592+1 219,40).
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`зку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до п.22.3 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п.3, 4 ч.2 ст.23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Батьки ОСОБА_1 : ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 досягли похилого віку та проживають за адресою : АДРЕСА_1 , тобто позивач з своєю сім`єю проживає окремо від них на значній відстані. Виходячи з норм моралі та законодавства (ст. 202 СК України), ОСОБА_1 зобов`язаний утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Батько у 2017 та 2018 роках переніс інсульти, в зв`язку з цим не має можливості вільно пересуватися і позивач повинен його транспортувати кожен місяць на транспортному засобі до медичних закладів , для чого використовував власний автомобіль «ОпельCombo» д.н.з. НОМЕР_3 . Мати страждає аутоімуннимгіпотеріозом середньої тяжкості,цукровим діабетом 2-го типу, кардіосклерозом,серцевою недостатністю, мікрокардіостраією,стенокардією,хронічним панкреатитом,варікозом,спонділоартрозом , що також обмежує її можливість вільно пересуватися. Також, використовуючи належний йому транспортний засіб, з періодичністю 1-2 рази на місяць, позивач транспортує її до закладу охорони здоров`я (а.с.64-86)
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у розмірі 17 000 гривень з ПП «Полтаваінвестсервіс», оскільки ОСОБА_1 в результаті пошкодження його автомобіля, не мав можливості надавати допомогу непрацездатним, хворим батькам.
Згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» : розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Згідно ст. 84 ЦПК України : 1. витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Витрати на професійну правничу допомогу складають 10 000 гривень (а.с.87, 88)
Судові витрати по справі сплачені позивачем складають 1 681, 60 гривень (а.с.4,5).
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Також стягнути з відповідачів судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 350, 354 ЦПК України , суд ,-
Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «СК «ІНГО», приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з акціонерного товариства «СК «ІНГО» на користь громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 матеріальну шкоду у розмірі 55 811 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот одинадцять) гривень та судовий збір у розмірі 810 (вісімсот десять) гривень 80 (вісімдесят) копійок, 5 000 (п`ять тисяч) грн. за юридичні послуги, всього 61 621 (шістдесят одна тисяча гривень шістсот двадцять одна) гривня 80 (вісімдесят) копійок.
Стягнути з приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» на користь громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 матеріальну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, моральну шкоду у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та судовий збір у розмірі 870 (вісімсот сімдесят) гривень 80 (вісімдесят) копійок, 5 000 (п`ять тисяч) грн. за юридичні послуги, всього 24 870 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Складання повного тексту відкладено на 5 (п`ять) днів 03 серпня 2020 року.
Позивач громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11
Третя особа громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_12 .
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м.Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 20 днів зо дня отримання ним копії рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.
Повний текст рішення виготовлено 03 серпня 2020 року.
Суддя І.О.Блажко