РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2059/20

провадження у справі № 2/0285/730/20

30 липня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………….…...Літвин О. О.

секретаря……………………………Касянчук І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Зазначала, що після припинення шлюбних відносин з відповідачем, на її утриманні перебуває їх спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, позивач просила стягнути з нього аліменти на її утримання в твердій грошові сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно.

Сторони в судове засідання не прибули, в заявах до суду просили справу слухати за їх відсутності. Позивач - позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач заперечив, погодився на сплату аліментів у розмірі 1 500 грн., мотивуючи тим, що ніде не працює, має інвалідність ІІ групи та добровільно сплачував кошти на утримання сина в розмірі 1 600 грн.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Судом установлено, що з 30 квітня 2015 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, якавстановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років: з 1 липня 2020 року - 1859 гривень, з 1 грудня 2020 року - 1921 гривня.

Суд наголошує, що обов`язок по утриманню дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір.

Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги дещо завищені, а тому виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів хлопчика; враховуючи потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача; часткове визнання останнім позовних вимог, - суд приходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1 550 грн. щомісячно.

Це відповідатиме як інтересам неповнолітнього сина, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Позивачкою не доведена можливість сплати відповідачем аліментів у визначеному нею розмірі.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 09 червня 2020 року.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у твердій грошовій сумі в розмірі 1 550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

починаючи стягнення з 09 червня 2020 року до повноліття сина - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині - в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 04 серпня 2020 року.

Головуючий суддя О. О. Літвин