справа № 462/4230/20
Провадження № <Номер провадження>
УХВАЛА

30 липня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и в :

ЛКП "Залізничнетеплоенерго" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 8807 грн. 22 коп. за період з 01.05.2017р. по 30.04.2020р.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 5 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно із ч.2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Строк загальної позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, встановлений тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити якщо із поданих документів вбачається пропуск позовної давності, оскільки така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником 17.07.2020 року заявлено вимогу про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 8807 грн. 22 коп. за період з 01.05.2017р. по 30.04.2020р.

З поданих заявником відомостей про нарахування та оплату послуг за центральне опалення мешканця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що станом на 01.05.2017 року існувала заборгованість в розмірі 2969,70 грн. та що боржниками за період з 01.05.2017 року по 30.04.2020 року оплати не проводились.

З наведеного вбачається, що стягувач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу поза межами строків позовної давності.

Виходячи з наведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою ЛКП "Залізничнетеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 8807 грн. 22 коп. за період з 01.05.2017р. по 30.04.2020р. слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу ЛКП "Залізничнетеплоенерго" не повертається.

Керуючись ст.ст.163- 166, 258-261 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 8807 грн. 22 коп.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: