Єдиний унікальний номер 448/1530/19
Провадження № 2/448/111/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
20.07.2020 року Мостиський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судових засідань Керницькій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступника Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом за позовом ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступника Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.
Дана справа призначалась до розгляду на 24.06.2020 року та на 20.07.2020р., про що позивач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, однак двічі у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судові повістки позивачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця його проживання, що особисто зазначене ним у позовній заяві, відомості про будь-яку іншу адресу місця знаходження позивача чи про його офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні.
Слід також зазначити, що від позивача ОСОБА_1 заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Будь-яких доказів наявності поважності причин неявки до суду як і в попереднє, так і в дане судове засідання, позивач не надав.
Інші учасники справ в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
За змістом вказаних вимог процесуального закону, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача в судове засідання за сукупності таких умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання, повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль, ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Інших умов, у тому числі й існування поважних причин неявки, процесуальний закон не передбачає, а тому право суду залишити позов без розгляду від цієї обставини не залежить.
Таким чином, саме факт неявки позивача в судове засідання вдруге, тобто повторно, за наявності вищевикладених умов у їх сукупності є підставою для залишення позову без розгляду.
Згідно з ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст.44 ЦПК України установлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд повинен контролювати процесуальну поведінку учасників справи, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки учасників справи входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.
Будучи ініціатором судового розгляду справи сторона позивача в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи, повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання, дотримування процесуальних строків.
Зазначене узгоджується із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
У той же час, неодноразові неявки позивача позбавляють суд можливості своєчасно розглянути справу, що призводить до порушення прав учасників процесу та норм процесуального законодавства.
Також, суд враховує правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в інформаційному листі № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012 року, щодо балансу захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку із такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Крім того, відповідно до вказаної правової позиції, суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання та позов у такому випадку підлягає залишенню без розгляду.
Зазначені вище норми дисциплінують заявника, як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо заявник не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, таку поведінку позивача ОСОБА_1 , яка проявилась у повторній поспіль неявці в судове засідання, суд розцінює як можливу втрату ним інтересу до вирішення справи. Відсутність волевиявлення позивача на розгляд справи є безумовною підставою для прийняття відповідного процесуального рішення, передбаченого чт.257 ЦПК України. У даному випадку подальше вчинення судом будь-яких інших процесуальних дій по справі, на думку суду, було б порушенням принципу диспозитивності.

Підсумовуючи, суд вважає за необхідне залишити без розгляду позов, що пред`явлений ОСОБА_1 .

При цьому суд роз`яснює позивачу ОСОБА_1 , що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 44, ч.5 ст.223, ст.ст.257, 258-260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступника Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Ухвала суду набрала законної сили „__ ___________ 20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак