Номер провадження: 22-ц/813/7206/20
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні та виселення, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні та виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні та вселення.

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні та виселення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси віл 19 квітня 2018 року районний суд об`єднав в одне провадження цивільну справу № 520/11429/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні та виселення з цивільною справою № 520/13450/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні та виселення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Позов ОСОБА_4 задоволено. Скасовано запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно №41240 в книзі 269-65 про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 108,0 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1442 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 6665263, внесений 05.04.2005 року. Виселено ОСОБА_3 з незавершеного будівництвом (готовністю 96%) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: будинку літ. «А» загальною площею 491,8 кв.м., житловою площею 108,0 кв.м., підсобною площею 383,8 кв.м., що складається з підвалу загальною площею 160,5 кв.м. підсобною площею 160,5 кв.м. (1-1 більярдна площею 92,1 кв.м., 1-2 кладова площею 19,7 кв.м., 1-3 коридор площею 2,6 кв.м., 1-4 пральня площею 14,2 кв.м., 1-5 кладова площею 12,0 кв.м., 1-6 котельня площею 19,9 кв.м.), першого поверху загальною площею 163,2 кв.м., підсобною площею 163,2 кв.м. (1-7 хол площею 15,0 кв.м., 1-8 кухня-столова площею 28,4 кв.м., 1-9 вітальня площею 88,0 кв.м., 1-10 бібліотека площею 19,1 кв.м., 1-11 санвузол площею 5,0 кв.м., 1-12 приміщення охорони площею 7,7 кв.м.), другого поверху загальною площею 168,1 кв.м., житловою площею 108,0 кв.м., підсобною площею 60,1 кв.м. (1-13 хол площею 29,7 кв.м., 1-14 житлова кімната площею 20,1 кв.м., 1-15 санвузол площею 5,9 кв.м., 1-16 гардеробна площею 11,2 кв.м., 1-17 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 1-18 житлова кімната площею 13,3 кв.м., 1-19 житлова кімната площею 26,2 кв.м., 1-20 житлова кімната площею 20,6 кв.м., 1-21 житлова кімната площею 19,3 кв.м.); господарських будівель і споруд: літ. «Б» - басейн, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - навіс, №1,2 огорожа, І мостіння. Зобов`язано ОСОБА_3 звільнити незавершений будівництвом (готовністю 96%) житловий будинок з господарськими (надвірними) спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,1442 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , від належних ОСОБА_3 майна та речей. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 920,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1 920,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2019 року касаційній скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року залишено без змін.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що не була залучена до участі у розгляді справи, проте вона вважає, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року вплинуло на права та інтереси ОСОБА_1 , оскільки остання та її неповнолітні діти зареєстровані та постійно проживають у спірному будинку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року. Справу призначено до розгляду.

Разом з апеляційною скаргою на рішення суду ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просила накласти арешт та заборону відчуження на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з виселення ОСОБА_1 , її родини та будь-яких пов`язаних з нею осіб з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з втручанням у право ОСОБА_1 , її родини та будь-яких пов`язаних з нею осіб, які проживають у будинку користуватись та проживати у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуження або передачею у оренду, користування будь-яким іншим особам житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 зазначає, що така заява подана з метою забезпечення прав апелянта на можливість виконання рішення суду у разі задоволення апеляційної скарги та недопущення порушення права ОСОБА_1 на житло.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1,2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленнямобов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до положень ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Апеляційним судом встановлено, що апелянт ОСОБА_1 не є позивачем у справі, і не брала участі у справі. Проте, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду, апелянт зазначила, що даним судовим рішенням вирішено питання про її права та інтереси. Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

З огляду на те, що ОСОБА_1 після відкриття апеляційного провадження за її апеляційної скаргою набула всіх процесуальних права та обов`язків як учасник справи, а тому має право звертатись у порядку ст. 149 ЦПК України з заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

При цьому колегія суддів виходить з того, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а також бере до уваги положення ст.ст.154,155, 156, 158, 159 ЦПК України про можливість заміни одного заходу забезпечення на інший, скасування заходів забезпечення, можливість застосування зустрічного забезпечення, за заявою відповідача та відшкодування збитків, заподіяних особі внаслідок застосування заходів забезпечення позову.

З огляду на зазначене та оскільки, ОСОБА_1 оскаржує судове рішення, яким вирішено питання щодо реєстрації прав власності на житловий будинок, виселення з житлового будинку, а апеляційний суд має можливість зробити висновок щодо порушення чи не порушення судом першої інстанції питань щодо прав та інтересів ОСОБА_1 лише в межах відкрито апеляційного провадження, а також з огляду на те, що апеляційний розгляд даної справи може вплинути на подальше вирішення між сторонами спору про право власності на нерухоме майно, тому колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим така заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-153, 260, ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити наступні заходи забезпечення позову:

- накласти арешт та заборону відчуження на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з виселення ОСОБА_1 , її родини та будь-яких пов`язаних з нею осіб з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з втручанням у право ОСОБА_1 , її родини та будь-яких пов`язаних з нею осіб, які проживають у будинку, користуватись та проживати у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуження або передачею у оренду, користування будь-яким іншим особам житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова