Провадження № 2/752/3150/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

у жовтні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися у суд з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 вересня 2018 року між ПрАТ «СК «Вусо» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 6-00, відповідно до п. 1.2 якого його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користування і розпорядженням транспортним засобом «БМВ 520» д.н.з. НОМЕР_1 . 06 серпня 2019 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного застрахованого ТЗ, в результаті якої він отримав механічні пошкодження, що, на думку позивачів, відповідно до умов договору класифікується як страховий випадок. Одразу після ДТП за телефоном, вказаним в договорі, про дану подію було повідомлено страховика та був наданий ТЗ для огляду і складення відповідного акту. Проте, 17 вересня 2019 року позивач отримав лист від ПрАТ «СК «Вусо» про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п. 17.1.16 та п. 17.1.2 договору, оскільки застрахованим ТЗ керувала особа, що не має на те законних підстав.

Позивачі не погоджуються з таким рішенням відповідача і вважають безпідставною відмову страховика у виплаті страхового відшкодування, оскільки на момент страхового випадку 06.08.2019 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та водій ОСОБА_3 мали всі законні підстави для керування вказаним ТЗ, а притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не є підставою для звільнення відповідача від передбаченого договором обов"язку виплатити страхове відшкодування.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля від 06 серпня 2019 року вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу без ПДВ становить 85 800,00 грн.

За таких обставин, позивачі просять суд стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" на їх користь суму страхового відшкодування в розмірі 85 800 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 35)

В грудні 2019 року ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" надіслала до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки на момент настання дорожньо-транспортної події застрахованим транспортним засобом керував ОСОБА_3 , який на момент зіткнення не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, що встановлено Управлінням патрульної поліції у м. Києві та зафіксовано постановою від 06.08.2019 р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що між ПрАТ "СК "Вусо" та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу від 06.09.2018 р. № 6-00. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать чинному законодаству України, пов"язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «БМВ 5», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .(а.с. 13)

06 серпня 2019 року в м. Києві відбулося зіткнення застрахованого автомобіля BMW 520 І д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 з тролейбусом, бортовий номер НОМЕР_2 , маршрут № 40 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Автомобіль марки «БМВ 5» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 8)

Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про дорожній рух» - право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до визначень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у редакції чинній на час вчинення ДТП, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із пунктом 2.2 статті 2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Із системного аналізу вказаних положень законодавства та умов укладеного між сторонами договору, вбачається, що необхідною умовою для виникнення обов`язку страховика здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу є настання страхового випадку, внаслідок якого спричинено шкоду третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У даній справі встановлено, що під час вчинення ДТП водієм автомобіля марки «БМВ 520" номерний знак НОМЕР_1 був ОСОБА_3 .

Управлінням патрульної поліції у м. Києві 06 серпня 2019 року відносно ОСОБА_4 був складений матеріал, протокол серії ДПР 18 № 336616 за ст. 124 КУпАП. Також було винесено постанову серії ДП18 № 279605 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред"явив їх для перевірки). Згідно постанови при перевірці документів, керуючи транспортним засобом, учасник ДТП ОСОБА_3 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування, чим порушив п. 2.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Про подію, яка містить ознаки страхової, ОСОБА_4 повідомив страховика в день дорожньо-транспортної пригоди.

06 серпня 2019 року ОСОБА_3 було подано пояснення про настання події з надземним транспортним засобом та здійснено огляд пошкодженого автомобіля з оцінювачем ПрАТ «СК «ВУСО» ОСОБА_5 , за результатами якого складено Акт огляду транспортного засобу.

Листом від 14 серпня 2019 року № 6408/1074556 відповідач ПрАТ "СК "Вусо" повідомив страхувальника ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 17.1.2 Договору.

Позивачі вважають безпідставною відмову страховика у виплаті страхового відшкодування, виходячи з того, що жодної умови договору вони не порушували. Зазначають, що відсутність законних підстав на керування ТЗ, як зазначено в п. 17.1.16 договору, не є тотожним поняттю "не мав при собі посвідчення водія", як вказано в постанові від 06.08.2019 р. Згідно звіту про оцінку автомобіля від 06 серпня 2019 року вартість відновлювального ремонту належного їм транспортного засобу без ПДВ становить 85 800,00 грн., тому просять стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування.

Суд не погоджується з доводами позивачів, виходячи з наступного.

Частиною ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Обов`язковість умов договору, укладеного між сторонами, встановлена ч. 1 ст. 628 ЦК України.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно умов договору (розділу 6) страховий випадок - це подія, передбачена умовами цього договору страхування, яка відбулася і з настанням якої виникає обов"язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що страхове покриття діє у разі експлуатації ТЗ будь-якою особою на законних підставах.

Розділом 17 укладеного договору передбачено причини відмови у виплаті страхового відшкодування і виключення із страхових випадків. Так, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування якщо збиток стався коли застрахованим транспортним засобом керувала особа, що не має на те законних підстав (правовстановлюючий документ, документ, підтверджуючий право користування і (або) посвідчення водія (у тому числі відповідної категорії) і таке інше, або особа, не вказана в пункті "страхове покриття діє у разі експлуатації ТЗ" цього договору. (п. 17.1.16 договору)

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що зіткнення, внаслідок якого пошкоджений автомобіль "БМВ 520" номерний знак НОМЕР_4 , сталося з вини ОСОБА_3 .

На момент ДТП водій ОСОБА_3 не мав посвідчення водія, тобто не мав законних підстав для керування автомобілем марки "БМВ 520" номерний знак НОМЕР_4 , отже він не відноситься до осіб, відповідальність яких застрахована згідно з договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 06.09.2018 р. № 6-00.

Отже підстави для стягнення страхового відшкодування із страхової компанії відсутні, оскільки за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 06.09.2018 р. № 6-00 була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно експлуатували транспортний засіб, однак ОСОБА_3 до таких осіб не відноситься, у зв`язку з відсутністю у нього посвідчення водія відповідної категорії, а тому вказана ДТП не є страховим випадком.

Оскільки факт завдання шкоди позивачу не є страховим випадком, то потерпілий не позбавлений права вимагати відшкодування такої шкоди на підставі загальних правил, передбачених ЦК України.

За таких підстав, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 272-279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" про стягнення страхового відшкодування.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: