1Справа № 335/5902/20 2/335/1913/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Військової частини НОМЕР_1 Південного територіального управління Національної гвардії України, про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Військової частини НОМЕР_1 Південного територіального управління Національної гвардії України, про відшкодування шкоди.

Перевіривши матеріали заяви, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Згідно з ч.ч. 4, 5, 6 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях(електронних копіях),повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Позивач у позові посилається на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року №280/2317/19, яким встановлено незаконність дій т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , однак в порушення вимог ЦПК України, позивачем не додано до матеріалів справи завірену належним чином копію вказаного рішення з відміткою про набрання рішенням законної сили.

Крім того, жоден доказ, долучений до позовної заяви, не завірений належним чином.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, копії письмових доказів не засвідчені, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів.
Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Позивач у своїй заяві посилається на перенесені моральні страждання, які виразилися у погіршенні стану здоров`я, у зв`язку із зміною життєвих стосунків з оточуючими, однак в пушення вище вказаних норм законодавства, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів, що саме внаслідок дій відповідача, відбулися життєві зміни у позивача, що виразилось у моральних стражданнях та погіршенню стану здоров`я, тим самим додатки не містять данні про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі усунення у вказаний строк недоліків, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Військової частини НОМЕР_1 Південного територіального управління Національної гвардії України, про відшкодування шкоди залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. У разі усунення у вказаний строк недоліків, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Калюжна