печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2020 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., вивчивши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмежненою відповідальністю "Фінфорс", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального окургу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватного виконавця виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до Товариства з обмежненою відповідальністю "Фінфорс", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального окургу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватного виконавця виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

15.04.2020 ухвалою суду провадження у вказаній справі було відкрите.

Разом з позовною заявою позивач звернулась із заявою про забезпечення позову, в обгрунтування якої зазначила, що предметом позову є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колейчик В.В. №2354 від 25.02.2020року таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній був вчинений поза межами трирічного терміну, встановленого ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та відсутність безспірності вимоги. Виконавче провадження з виконання оспорюваного виконавчого напису триває, зокрема приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич ВЛ. винесено постанову №61423670 від 02.03.2020 про звернення стягнення була направлена за місцем роботи позивача та почались стягнення на доходи позивача. з огляду на викладене позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2354 від 25.02.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчик В.В.

Як визначено у ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника), покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку про доцільність задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме вжити захід забезпечення позову, передбачений пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України, як достатній на даній стадії судового розгляду для забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмежненою відповідальністю "Фінфорс", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального окургу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватного виконавця виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2354 від 25.02.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчик В.В., який оскаржується боржником у судовому порядку.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя Т.Г. Ільєва