Справа № 752/5246/16-ц
Провадження № 4-с/752/125/20
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

встановив:

21.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т.В., заінтересована особа ОСОБА_2

03.01.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження за скаргою.

В обґрунтування заявлених вимог скаржником зазначено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т.В. перебуває ВП № 59373334 від 18.06.2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 752/5246/16-ц виданого 29.09.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості за договором позики в загальному розмірі 632 939, 88 грн. та 6 604, 99 грн. судового збору, а всього 639 544, 87 грн.

Боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

18.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Артемчуком Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника, а 27.08.2019 року - постанову про опис та арешт цієї ж квартири.

Будь-яке інше майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє.

09.12.2019 року стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т.В. з заявою про реалізацію квартири АДРЕСА_1 та яка належить боржнику на праві приватної власності.

Листом за № 1051 від 11.12.2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В. повідомив, що на виконання вимог п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року звернувся до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надати дозвіл на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 та яка належить боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності.Зазначене звернення мотивоване тим, що у квартирі на яку має бути звернено стягнення зареєстрована малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , а тому з метою примусової реалізації зазначеної квартири має бути отримано дозвіл Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з метою забезпечення прав, свобод та інтересів малолітньої дитини.

Однак, на думку скаржника, такі дії приватного виконавця є протиправними, оскільки малолітній ОСОБА_3 не є власником або співвласником квартири АДРЕСА_1 . Крім того, зазначена квартира не належить його батькам, а тому згода органу опіки та піклування на відчуження квартири не потрібна.

ОСОБА_1 також зазначив, що малолітній ОСОБА_3 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 після винесення Голосіївським районним судом м. Києва 28.04.2016 року ухвали якою заборонено відчуження та будь-які обтяження зазначеної квартири, що свідчить про намагання боржника уникнути виконання рішення суду.

Просив зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т.В. вчинити виконавчі дії з приводу реалізації квартири за адресою - АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на виконання виконавчого листа № 752/5246/16-ц виданого 29.09.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості за договором позики в загальному розмірі 632 939, 88 грн. та 6 604, 99 грн. судового збору, а всього 639 544, 87 грн.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав заявлені у скарзі вимоги, просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник заперечували проти заявлених у скарзі вимог, вважаючи їх безпідставними, просили у задоволенні скарги відмовити.

Особа, дії якої оскаржуються - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Артемчук Т.В. у судовому засіданні відсутній, направив на адресу суду завірену належним чином копію матеріалів ВП № 59373334.

Заслухавши представника скаржника, заінтересовану особу ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлена скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т.В. перебуває ВП № 59373334 від 18.06.2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 752/5246/16-ц виданого 29.09.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості за договором позики в загальному розмірі 632 939, 88 грн. та 6 604, 99 грн. судового збору, а всього 639 544, 87 грн. (а.с. 67-68, 69-70).

Боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 71-72).

18.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Артемчуком Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника, а 27.08.2019 року - постанову про опис та арешт цієї квартири АДРЕСА_1 (а.с. 73-74, 91-93).

Як видно зі змісту направленої на адресу суду приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Артемчуком Т.В. копії матеріалів ВП № 59373334 та декларації про доходи та майно боржника фізичної особи від 02.07.2019 року, будь-яке інше майно на яке можливо звернути стягнення у ОСОБА_2 відсутнє (а.с. 76-80).

09.12.2019 року стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т.В. з заявою про реалізацію квартири АДРЕСА_1 та яка належить боржнику на праві приватної власності (а.с. 87).

Листом за № 1051 від 11.12.2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В. повідомив, що на виконання вимог п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року звернувся до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надати дозвіл на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 та яка належить боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності у зв`язку з тим, що у квартирі на яку має бути звернено стягнення зареєстрована малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 . Реєстрацію місця проживання дитини було здійснено за нотаріально завіреною згодою батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 88).

Стягувач у ВП № 59373334 ОСОБА_1 не погоджується з зазначеними вище діями приватного виконавця, оскільки малолітній ОСОБА_3 не є власником або співвласником квартири АДРЕСА_1 . Крім того, зазначена квартира не належить його батькам, а тому згода органу опіки та піклування на відчуження квартири не потрібна.

Згідно з ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За правилами ч. 1-4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник ; разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику ; у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом ; після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Як видно зі змісту зазначених вище положень Закону України «Про виконавче провадження», не передбачено обов`язку для приватного виконавця отримати дозвіл органу опіки та піклування на реалізацію майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Разом з тим, відповідно до п. 28 р. VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як видно зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину, 3-952, 12.08.2011, Київська державна нотаріальна контора № 2 (а.с. 71-72).

За даними листа № 100-9770 від 27.06.2019 року Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на запит приватного виконавця виконавчого округу м. Києва № 508 від 18.06.2019 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 11.03.2010 року по теперішній час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 20.05.2016 року по теперішній час, ОСОБА_3 , 19.01.2009 року з 20.05.2016 року по теперішній час (а.с. 75).

Тобто, як видно зі змісту зазначених вище документів, малолітній ОСОБА_3 та його батьки не є власниками чи співвласниками зазначеної квартири, а боржник ОСОБА_2 не є батьком малолітнього ОСОБА_3 , а тому відчуження квартири ніяким чином не порушить прав та свобод малолітнього ОСОБА_3 , з огляду на що дозвіл від Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 не потрібен.

Відтак, заявлені у скарзі вимоги щодо зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т.В. вчинити виконавчі дії з приводу реалізації квартири за адресою - АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на виконання виконавчого листа № 752/5246/16-ц виданого 29.09.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості за договором позики в загальному розмірі 632 939, 88 грн. та 6 604, 99 грн. судового збору, а всього 639 544, 87 грн., підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича, заінтересована особа ОСОБА_2 , задовольнити.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича вчинити виконавчі дії з приводу реалізації квартири за адресою - АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на виконання виконавчого листа №752/5246/16-ц, виданого 29.09.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в загальному розмірі 632 239 грн. 88 коп. та судового збору 6604 грн. 99 коп., а всього 639 544 грн. 87 коп.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її прголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.07.2020 року.

Суддя: К.Г. Плахотнюк