У Х В А Л А

27 липня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді - Шевченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Науменка В.І.,

розглянувши подання подання старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотих Є.О., погоджене в.о. начальника Лисичанського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Карімовою Н.В., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ

Заявник звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Лисичанському міському ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 61521574 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 890,90 грн. на підставі виконавчого листа № 2/415/728/19 виданого 07.02.2020 Лисичанським міським судом Луганської області. Оскільки рішення на даний час не виконується, а боржник ухиляється від його виконання, заявник просила суд вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця.

Старший державний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Золотих Є.О. у судове засідання не з`явилася, до суду надала письмове клопотання про розгляд подання без її участі у зв`язку з великим навантаженням у роботі.

Розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в`їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобов`язання, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встанволеному законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі ураїни може бути постанволена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 01.02.2013 викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Під ухиленням розуміються такі дії або бездіяльність боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним обов`язку по виконанню рішення суду. Про ухилення боржника від виконання обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання обов`язків, що передбачені частиною 5 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 8 статті 19 цього Закону, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є наявність встановленого факту про те, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов`язання, примусове виконання якого здійснюється державним виконавцем.

Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

У судовому засіданні встановлено, що відомості про отримання ОСОБА_1 викликів державного виконавця відсутні, привід до боржника, виконавцем не застосовувався. Наявність лише самої заборгованості за рішенням суду не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, насамперед, з метою невиконання зобов`язання, які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді останньої за кордон.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, так-як відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання державного виконавця про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України.

Керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В

Подання старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотих Є.О., погоджене в.о. начальника Лисичанського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Карімовою Н.В., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Шевченко