МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/2599/20
Пр. №2/521/1927/20
21 липня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Карачковском П.П., за участю:
позивача - ОСОБА_1 ,
третьої особи - ОСОБА_2 ,
третьої особи - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Малиновський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання недійсним усиновлення, скасування усиновлення та зобов`язання вчинити дії,
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим у подальшому, до ОСОБА_4 , Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - Малиновської РА ОМР), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Малиновський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Малиновський районний у м. Одесі ВДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса)), ОСОБА_3 , посилаючись на те, що його батьки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , деякий час проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народився він, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до 1994 року носив призвіще свого рідного батька - ОСОБА_6 .
Зазначав, що в 1987 році його батьки припинили фактичні шлюбні відносини і стали проживати окремо. Через деякий час, а саме 15 вересня 1988 рокуйого мати ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , який став проживати разом з ними.
Вказував, що коли йому було вісім років, за заявою ОСОБА_4 рішенням виконкому Малиновської районної ради народних депутатів за №630 від 15 липня 1994 року останньому було надано дозвіл на його всиновлення та зміну призвіща та по батькові.
На підставі вказаного рішення були внесені зміни до його актового запису про народження, змінено призвіще та по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та в графі батько було зазначено « ОСОБА_4 ».
Стверджував, що після всиновлення, відносини між ним та ОСОБА_4 не склалися, оскільки останній продовжував ставитися до нього як до чужої дитини, мало спілкувався і просто ігнорував його.
Позивач зазначав, що у вересні 1999 року ОСОБА_4 пішов з сім`ї, припинив як сімейні так і шлюбні відносини з його матір`ю та з ним.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2000 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_7 були стягнуті аліменти, але від виконання вказаного рішення суду ОСОБА_4 ухилявся.

Ухвалою суду м. Юрмала Латвійської республіки від 17 грудня 2003 року було відмовлено ОСОБА_2 у визнанні і прийнятті до виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2000 року в Латвії з посиланням на те, що справа розглянута без участі ОСОБА_4 та останній надав докази того, що аліменти ним сплачені.

Стверджував, що сімейні відносини між ним та ОСОБА_4 не склалися, оскільки останній нічого для цього не зробив, вони були та залишаються чужими людьми, між ними не має ніяких почуттів, які складаються між батьком та сином.

Зазначав, що всі ці обставини стали причиною зміни ним свого призвіща з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_1 », оскільки він не хотів носити прізвище чужої для нього людини.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд скасувати усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яке було здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів за № 630 від 15 липня 1994 року «Про всиновлення неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », актовий запис про народження №111 від 21 лютого 1986 року по Жовтневому ЗАГСу м. Одеси; відновити йому прізвище, ім`я та по батькові, які він мав до усиновлення, а саме « ОСОБА_6 », та зобов`язати Малиновський районний у м. Одесі ВДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса) внести відповідні зміни щодо недійсності усиновлення в актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і відновити первинні записи про його народження з урахуванням того, що ОСОБА_1 надалі іменуватиметься прізвищем, по батькові, які мав до усиновлення - прізвище « ОСОБА_8 », по батькові « ОСОБА_1 ».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, у встановлений судом строк відзиву на позов не надали (а.с. 144, 146).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Малиновський районний у м. Одесі ВДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса), орган опіки та піклування Малиновської РА ОМР,в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 132-134, 135, 136, 143, 145).

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 37-38).

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року строк проведення підготовчого провадження по справі було продовжено (а.с. 70-71).

Ухвалою суду від 21 травня 2020 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Малиновської РА ОМР(а.с. 85-87).

Ухвалою суду від 01 липня 2020 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 138-139).

У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним усиновлення, скасування усиновлення та зобов`язання вчинити дії, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 18 Сімейного кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються зазначені правовідносини.

Судом встановлено, що рідними батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 25-28).

В процесі судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В період спільного проживання у них народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, зі змісту якого вбачається, що факт народження дитини підтверджувався довідкою пологового будинку Жовтневого району м. Одеси від 17 січня 1986 року, в якій було зазначено, що батьком дитини був записаний зі слів матері, ОСОБА_2 , на підставі ч. 1 ст. 135 СК України - ОСОБА_11 .

Встановлено, що зі змісту актового запису про встановлення батьківства №2 від 12 січня 1987 року, виданого Маньківським в/РАГС Черкаської області вбачається, що за заявою ОСОБА_3 були внесені зміни до актового запису про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме прізвище про дитину « ОСОБА_12 » було змінено на « ОСОБА_8 », прізвище про батька « ОСОБА_12 » було змінено на « ОСОБА_8 ».

Отже, ОСОБА_3 визнав своє батьківство щодо дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що в 1987 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинили фактичні шлюбні відносини і стали проживати окремо.

15 вересня 1988 рокуОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтво про шлюб (а.с. 19).

Рішенням виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів за №630 від 15 липня 1994 року було надано дозвіл ОСОБА_4 на всиновленняОСОБА_6 та зміну призвіща та по батькові (а.с. 23-24).

На підставі вказаного рішення були внесені зміни до актового запису про народженняОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено призвіще та по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та в графі батько було зазначено « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 19).

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 1999 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини, оскільки ОСОБА_4 пішов з сім`ї.

Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2000 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , але від виконання вказаного рішення суду ОСОБА_4 ухилявся (а.с. 15).

Встановлено, що ухвалою суду м. Юрмала Латвійської республіки від 17 грудня 2003 року ОСОБА_2 було відмовлено у визнанні і прийнятті до виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2000 року в Латвії з посиланням на те, що справа була розглянута без участі ОСОБА_4 , який надав докази того, що аліменти ним сплачені (а.с. 18).

16 січня 2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 29).

З матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 2007 року позивач змінив своє прізвище зі « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені та свідоцтвом про народження (а.с. 20, 30).

В судовому засіданні позивач пояснив суду, що після всиновлення відносини між ним та ОСОБА_4 не склалися, вони з останнім залишалися чужими людьми, оскільки ОСОБА_4 продовжував ставитися до нього як до пасинка, мало спілкувався і просто ігнорував його. Вказував, що між ним та ОСОБА_4 не має ніяких почуттів, які складаються між батьком та сином, оскільки вони є чужими людьми. Всі ці обставини стали причиною зміни ним свого призвіща з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_1 », оскільки він не хотів носити прізвище чужої для нього людини.

На підтвердження своїх доводів, позивач надав суду рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2011 року, яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про визнання угод недійсними, витребування квартири із незаконного володіння (а.с. 114-116).

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_4 незаконно заволодів квартирою АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_2 та незаконно відчужив її іншим особам в рахунок погашення боргів, залишивши позивача і його мати без житла (а.с. 111, 112, 119).

Даний факт підтверджує твердження позивача щодо відсутності між ним та ОСОБА_4 родинних та сімейних відносин, оскільки за його думкою рідний батько не залишив би дитину без житла.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 СК України усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду.

Статтею 239 СК України встановлено, що у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами , відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення.

Згідно ст. 240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Що стосується позовних вимог стосовно визнання усиновлення недійсним, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 236 СК України усиновлення визнається недійсним за рішенням суду, якщо воно було проведене без згоди дитини та батьків, якщо така згода була необхідною. Усиновлення визнається недійсним за рішенням суду, якщо усиновлювач не бажав настання прав та обов`язків, які виникають у результаті усиновлення (фіктивне усиновлення) , якщо воно було проведене на підставі підроблених документів, а також у разі відсутності згоди на усиновлення осіб, зазначених у статтях 220-222 цього Кодексу.

Тобто, правових підставі для визнання усиновлення недійсним, за думкою суду, не має.

Відповідно до ст. 214 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що стосунки між усиновлювачем і усиновленою дитиною, як правило, мають такий самий характер, як і стосунки в сім`ї, охоронювані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і такі стосунки, що виникають із законного і щирого усиновлення, можна вважати достатньою умовою для застосування до них таких самих гарантій захисту, які стаття 8 Конвенції передбачає стосовно сімейного життя (рішення у справі «Піні та інші проти Румунії» (Ріnі and Others v. Romania), заяви №78028/01 і №78030/01, пункти 140 і 148, ЕСНR 2004-V (витяги).

Статтею 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута) встановлено, що усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем, ОСОБА_4 , склалися складні стосунки, останній не виконував, як усиновлювач, своїх батьківських обов`язків щодо позивача, ставився до нього як до чужої дитини, тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування усиновлення підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 275, 295 ЦК України, ст. ст. 238, 239, 240, 241 СК України, ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Малиновський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання недійсним усиновлення, скасування усиновлення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яке було здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів за № 630 від 15 липня 1994 року «Про всиновлення неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », актовий запис про народження № 111 від 21 лютого 1986 року по Жовтневому ЗАГСу м. Одеси.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, запис про народження № 111 від 21 лютого 1986 року, виключивши з актового запису про народження з графи «Батько» запис « ОСОБА_4 », при цьому поновивши відомості, записані до усиновлення, а саме: « ОСОБА_3 »; виключивши з графи «Прізвище» - запис « ОСОБА_1 », поновивши в графі «Прізвище» відомості, записані до усиновлення, а саме - « ОСОБА_8 », виключивши з графи «По батькові» - запис « ОСОБА_1 », поновивши в графі «По батькові» відомості, записані до усиновлення, а саме - « ОСОБА_1 » та присвоїти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище, ім`я, по батькові, які він мав до всиновлення, а саме « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 липня 2020 року.

Суддя: О.М. Сегеда