Справа № 486/2097/19
Провадження № 2/486/204/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарях Коршак О.В., Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Южнокраїнської міської ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 , представник третьої особи Явтушенко Н. В. ,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Южнокраїнської міської ради Миколаївської області, в якому просив визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 12 серпня 2016 року з відповідачем ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області за № 72, місце проживання малолітнього ОСОБА_5 визначено з ним. З цього часу син проживає з ним в квартирі АДРЕСА_2 . 31 липня 2019 року рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області за № 188 визначено спосіб спілкування ОСОБА_2 з сином, а саме щотижня з 17:00 години п`ятниці до 16:00 години неділі за місцем проживання матері. Зазначає, що незважаючи на те, що він беззаперечно виконував рішення виконавчого комітету, відповідач неодноразово відмовлялась повертати малолітнього ОСОБА_6 йому, в зв`язку з чим він змушений був звертатись до правоохоронних органів та поліції, однак оскільки відсутнє рішення суду про визначення місця проживання малолітнього, жоден з органів не зміг вирішити це питання. Вважає, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 з ним буде відповідати найвищим інтересам дитини, оскільки він працює, має стабільний заробіток, окрім того, проживає разом з батьками, які мають сили і бажання доглядати за онуком. Відповідач же окрім спільного сина має ще двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, ніде не працює, не має постійного заробітку, мешкає у квартирі, яка не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, в зв`язку з чим не може забезпечити умови для нормального розвитку дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Позивач зазначив, що близько року їх спільний з відповідачем син ОСОБА_6 мешкає разом з ним. Він має стабільний заробіток та може забезпечити належні умови для його проживання, виховання та розвитку. Що стосується ОСОБА_2 , умови її мешкання незадовільні, в квартирі недостатньо меблів, таргани, диван, який був придбаний для сина, вона продала.

Відповідач позовні вимоги не визнала. Пояснила, що до реєстрації шлюбу з позивачем, останній знав, що вона є малозабезпеченою. Витрачати кошти вона не мала права, тому вони часто сварились, у неї були нервові зриви, в зв`язку з чим ОСОБА_1 приносив їй алкоголь. Її звинувачували в тому, що всі кошти вона витрачає на себе. Зауважила, що ОСОБА_6 нервував, коли його віддавали батьку. Підтвердила, що з березня 2020 року хлопчик проживає з батьком, оскільки у неї виник борг, окрім того, ОСОБА_6 за ним сумував. Дійсно писала заяву до ДВС з приводу припинення стягнення аліментів. Три місяці не відвідувала сина через сварки з родичами позивача. З приводу окремого ліжка для ОСОБА_6 зазначила, що дочка ОСОБА_7 щоденно ночує у батька, де для неї облаштоване окреме ліжко, а ОСОБА_6 не хоче спати сам, в зв`язку з чим вона придбала один величезний диван для всіх. У ОСОБА_6 на дивані окрема подушка та простирадло. В подальшому планує облаштувати для сина окрему кімнату, оскільки її батько виїздить зі своєї кімнати. Для того, щоб приділити більше уваги ОСОБА_6 , нею було влаштовано її малолітню доньку ОСОБА_7 до Комунального закладу "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей". Зазначила, що ОСОБА_6 хворий та довірити його позивачу і його матері вона не може. Проблем з алкоголем в неї не має. Боргів по сплаті комунальних послуг немає, лише борг по батьківській платі за дитячий садок, який відвідує ОСОБА_7 . На даний час, в зв`язку з карантином вона стоїть на обліку в Центрі зайнятості та отримує грошову допомогу. Вона спроможна піклуватись про сина. Позивач самотужки не зможе піклуватись про дитину. Бажає, щоб хлопчик нормально проживав, міг бачити брата та сестру. Також додала, що за місцем реєстрації позивача зареєстровано значно більше осіб, аніж за її місцем реєстрації, що в розрахунку жилої площі на кожну окрему особу, вказує, що умови проживання ОСОБА_1 значно гірші за її.

Представник третьої особи пояснила, що в ході обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_5 за місцем мешкання ОСОБА_2 , останньою не створено належних умов для проживання малолітніх дітей. Квартира АДРЕСА_3 складається з двох кімнат, в одній кімнаті мешкає ОСОБА_2 зі своїми дітьми, а в іншій кімнаті - її батько. В квартирі безлад, ліжок для дітей немає. Як пояснила ОСОБА_2 в ході бесіди, вона вночі не спить, а діти сплять на дивані. Запас продуктів харчування був. З дітьми не спілкувались через карантин. Вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 за місцем мешкання його батька ОСОБА_1 .

Заслухавши сторони, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 січня 2019 року.

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 735. Батьками ОСОБА_6 вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з характеристики на вихованця дошкільного навчального закладу № 2 "Ромашка" наданої станом на 13 березня 2020 року, наданої до суду представником третьої особи, ОСОБА_8 є вихованцем дошкільного навчального закладу № 2 "Ромашка" м. Южноукраїнська з 03 вересня 2019 року. У розвитку та вихованні дитини більше приймають участь батько ОСОБА_1 та баба ОСОБА_9 . Мати рідко приходить за дитиною в дошкільний навчальний заклад.

Відповідачем також було надано до суду характеристику відносно ОСОБА_5 з ДНЗ № 2 "Ромашка", відповідно до якої у розвитку та вихованні дитини приймають участь тато ОСОБА_1 , мама ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_9 .

ОСОБА_10 часто хворіє, також має діагноз додаткова хорда лівого шлуночка (варіанти вікової норми) розширення пупкового кільця. В оперативному лікуванні немає потреби.

Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 72 від 21 березня 2019 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком ОСОБА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 188 від 31 липня 2019 року визначено спосіб спілкування ОСОБА_2 з її малолітнім сином ОСОБА_11 наступним чином: щотижня з 17:00 години п`ятниці до 16:00 години неділі за місцем проживання матері.

Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №37 від 21 січня 2020 року визначено спосіб спілкування ОСОБА_2 з її малолітнім сином ОСОБА_11 , наступним чином: перший та третій тиждень кожного місяця з 17.00 години п`ятниці до 16.00 години неділі. Попереднє рішення № 188 від 31 липня 2019 року визнано таким, що втратило чинність.

На підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/778/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягувались аліменти, заборгованість по аліментним платежам станом на 21 лютого 2020 року складала 805,91 грн.

18 липня 2019 року ОСОБА_2 було адресовано заяву Южноукраїнському міському відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області щодо припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь, оскільки малолітній ОСОБА_6 проживає з батьком.

Між колишнім подружжям ОСОБА_12 протягом 2018-2019 років неодноразово виникали конфліктні ситуації, з цього приводу ОСОБА_2 зверталась до Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області. Рішення по її зверненням прийнято відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

ОСОБА_2 має пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Окрім малолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_2 також є матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається з копії акту про проживання ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_3 , є співвласницею даної квартири. Окрім неї в квартирі фактично проживають ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 лютого 2015 року відповідачу виділено в користування кімнату площею 14,4 кв.м в квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно довідки виписки про склад сім`ї та реєстрацію, станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем мешкання ОСОБА_2 зареєстровано лише двоє її дітей ОСОБА_19 та ОСОБА_8 .

Дівчинка зареєстрована за місцем реєстрації свого батька ОСОБА_20 . Щодо місця її проживання між батьками виник спір, який був вирішений у судовому порядку.

07 лютого 2019 року ОСОБА_16 її матір`ю ОСОБА_2 в зв`язку з складними життєвими обставинами було влаштовано до Комунального закладу "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей". 30 серпня 2019 року дитину передано матері у зв`язку з подоланням складних життєвих обставин.

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має статус дитини інваліда є учнем 8-Б класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 м. Южноукраїнська.

З травня 2020 року по квітень 2021 року ОСОБА_2 призначено житлову субсидію на ЖКП.

З січня 2020 року по червень 2020 року ОСОБА_2 мала заборгованість з оплати електропостачання в зазначеній квартирі.

Джерелами доходу ОСОБА_2 є соціальні виплати, виплати аліментів та додаткове благо.

З 01 січня 2020 року на підставі цивільно-правової угоди № 27-014/19 ОСОБА_2 виконувала роботи з прибирання під`їздів будинку в ОСББ "Набережна Енергетиків, 27".

ОСОБА_1 працює електрозварювальником ручної зварки ТОВ "Альянс". Розмір його доходу з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року без урахування аліментів становить 43903,22 грн.

Згідно інформації Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Южноукраїнської міської ради, сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають на обліку фактичних отримувачів соціальних послуг Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Южноукраїнської міської ради.

ОСОБА_1 здійснює догляд за сином ОСОБА_11 , займається його вихованням, розвитком, піклується про стан здоров`я, забезпечує потреби та має належний батьківський потенціал. Допомогають йому у цьому дід та баба ОСОБА_21 та ОСОБА_9 . Проживають всі разом у двокімнатній квартирі, де для дитини створені належні умови для проживання та розвитку. Санітарно-гігієнічні норми у помешканні дотримуються. Відносини в сім`ї доброзичливі.

Мати хлопчика проживає окремо разом з двома неповнолітніми дітьми ОСОБА_22 та ОСОБА_23 та батьком ОСОБА_17 у двокімнатній квартирі. Неповнолітній ОСОБА_22 перебуває на обліку в Южноукраїнському відділенні поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зв`язку з повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. ОСОБА_2 з ОСОБА_6 вже три місяці не спілкується, не зустрічається, не утримує матеріально.

Згідно висновку № 174 від 29 травня 2020 року орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком ОСОБА_1 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною першою статті 14 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі не повинні братись до уваги (рішення у справі ЄСПЛ у справах "Зоммерфельд проти Німеччини" від 08 липня 2003 року, "Цаунеггер проти Німеччини" від 03 грудня 2009 року").

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України).

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що малолітній ОСОБА_8 на даний час проживає за місцем мешкання його батька. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради визначено способи спілкування матері з сином. Однак остання протягом тривалого проміжку часу цього не робить, не зустрічається з сином, не надає матеріальної допомоги на його утримання.

Оцінюючи у цій справі дотримання критерію безпеки та захищеності дитини та здійснюючи оцінку стабільності середовища дитини, слід зазначити, що належні умови проживання створені для ОСОБА_6 саме батьком, умови проживання дитини за місцем мешкання матері є непридатними, що створює реальну загрозу для здоров`я та розвитку хлопчика. Батько, на відміну від матері має стабільний заробіток. Мати перебивається нетривалими заробітками, основним засобом для її існування є соціальні допомоги та аліменти.

Також значну роль у житті ОСОБА_6 відіграють батьки позивача, зокрема бабуся приділяє велику увагу піклуванню та виховання онука, як вбачається з характеристик з дошкільного навчального закладу, забирає його з дитячого садочка, піклується про нього.

У своєму рішенні у справі "Мамчур проти України" ЄСПЛ нагадав свою позицію стосовно того, що тривалість часу проведеного дитиною з дідусем та бабусею також може стати важливим чинником при визначенні найкращих інтересів дитини.

Що стосується тверджень відповідача щодо того, що кількість зареєстрованих осіб в квартирі, в розрахунку на кв.м, впливає на якість умов проживання, слід зазначити, що реєстрація в квартири не завжди співпадає з місцем проживання. Та, як встановлено в судовому засіданні в квартирі позивача проживають лише четверо осіб, ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_6 , в окремій, облаштованій для дитини кімнаті та його батьки. Вона ж - ОСОБА_2 з трьома неповнолітніми дітьми проживає в одній кімнаті, де повністю відсутні умови для проживання дітей.

Беручи до уваги добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків, створення ним для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення його усім необхідним, піклування з боку діда та баби, а також, беручи до уваги якість створення умов проживання відповідачем для її дітей, її відношення до останніх, зокрема ту обставину, щоб більше приділяти увагу одній дитині, іншу було влаштовано до соціального центру, наявність у родині особи - неповнолітнього сина ОСОБА_2 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 з його батьком ОСОБА_1 за встановлених судом обставин найбільш відповідає інтересам дитини та має першочергове значення при вирішенні даного спору.

Разом із тим, з метою захисту інтересів малолітнього ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 , що після змінити ставлення до виховання дітей, а також покращення умов їх проживання, вона зможе повторно звернутись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 з нею.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн., які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 206, 263, 264, 265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Южнокраїнської міської ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, місце проживання його батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с. Кочубеєвське Кочубеєвського району Ставропольського краю області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня з оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

При оголошенні в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А Далматова

_________________________________

Повне рішення складено 29 липня 2020 року.