Справа № 297/1311/20
У х в а л а

про повернення позовної заяви

30 липня 2020 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України "Мукачівська госпрозрахункова дільниця" та Міністерства оборони України, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та вимушеного прогулу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України "Мукачівська госпрозрахункова дільниця" та Міністерства оборони України, про стягнення з Міністерства оборони України "Мукачівська госпрозрахункова дільниця" середнього заробітку з дня звільнення, тобто з 11 вересня 2019 року по день винесення рішення та з метою забезпечення позову просить суд накласти арешт на майно Державного підприємства Міністерства оборони України "Мукачівська госпрозрахункова дільниця" в межах заявлених позовних вимог.

Оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою судді Берегівського районного суду від 10 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу вказано на її недоліки, надано строк для виправлення недоліків позовної заяви, та роз`яснено наслідки не виправлення недоліків у вказаний термін.

Так, на виконання недоліків позовної заяви позивач ОСОБА_1 подав заяву від 22 липня 2020 року, однак перевіривши матеріали такої, вважаю, що недоліки позовної заяви в повному обсязі не виправлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Однак, позивачем, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до матеріалів позовної заяви, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, так і не приєднано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з тим, згідно клопотання ОСОБА_1 від 22 липня 2020 року, такий просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до ч 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Однак, доказів на підтвердження важкого матеріального становища, як підставу для звільнення від сплати судового збору, до матеріалів копотання позивачем не приєднано.

Крім того, згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, на виконання недоліків позовної заяви, позивачем у заяві від 22 липня 2020 року, зазначено ціну позову в розмірі 41 265, 84 грн. та розрахунок сум, що підлягають стягненню.

Однак, ціна позову, та обґрунтований розрахунок сум, що підлягають стягненню, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинні бути зазначені в позовній заяві.

Крім того, згідно прохальної частини позову, позивач, з метою забезпечення позову, просить суд накласти арешт на майно Державного підприємства Міністерства оборони України "Мукачівська госпрозрахункова дільниця" в межах заявлених позовних вимог.

Також, на виконання недоліків позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

Так, згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, оскільки заява про забезпечення позову подана до відкриття провадження у справі, в такій не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 10 ст. 153 ЦПК України, передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Крім того, в порушення вимог п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем так і не зазачено в позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. А зазначення такого в заяві від 22 липня 2020 року на усунення недоліків позовної заяви, не є дотриманням вимог п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

А тому, вважаю що у встановлений строк недоліки позовної заяви в повному обсязі позивачем не виправлено.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи, що у встановлений строк недоліки позовної заяви в повному обсязі не виправлено, а тому, позовну заяву ОСОБА_2 слід вважати неподаною та повернути її позивачеві.

Керуючись ст. 185, 353, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України "Мукачівська госпрозрахункова дільниця" та Міністерства оборони України, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та вимушеного прогулу - вважати неподаною та повернути її позивачеві.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Фейір О. О.