ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3218/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

з участю: секретаря судового засдіання - Лаптєвої Ю.М.,

представників позивача - Нечипоренко А.М., Скляр В.М.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» в особі уповноваженого представника звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до Міністерства оборони України в особі директора військово-медичного департаменту Верби А.В., Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та постановлено: визнати дії директора військово-медичного департаменту Міністерства Оборони України Верби А.В., щодо незаконного звільнення ОСОБА_4 із займаної посади-неправомірними; скасувати наказ директора військово-медичного департаменту Міністерства Оборони України Верби А.В. №138 від 09.12.2015 року; поновити ОСОБА_4 на посаді начальника Центральної діагностичної паталого-анатомічної лабораторії Міністерства оборони України-лікарем патологоанатомом; стягнути з Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» на користь ОСОБА_4 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 року апеляційну скаргу Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" задоволено частково, а саме: постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.08.2017 року змінено та викладено абзац п`ятий резолютивної частини у такій редакції: «Стягнути з Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 грудня 2015 року по 28 серпня 2017 року у розмірі 159 952 (сто п`ятдесят десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 65 коп». В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.08.2017 року залишено без змін.

Позивач добровільно виплатив відповідачу зазначену суму грошових коштів - 159 952,65 грн., однак, так як зазначене списання коштів було проведено у безспірному порядку, то позивач не мав можливості утримати із зазначеної суми обов`язкові платежі до державного бюджету на загальну суму 31 190,77 грн., у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом, оскільки відповідач добровільно вказані кошти позивачу не повернув.

У судовому засіданні представник відповідача подав до суду заяву про закриття провадження у справі, оскільки зазначений спір має розглядатись у порядку іншого судочинства.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти задоволення зазначеної заяви представника відповідача.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України як цивільну юрисдикцію розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба, діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п.17 ч.1ст.4 КАС України).

Предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача податку у сумі 31 190,77 грн.

Враховуючи характер правовідносин, що склався між сторонами, вказані правовідносини мають публічно-правовий характер, а тому зазначений спір має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовом Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» до ОСОБА_4 про стягнення коштів, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ

Керуючись ст.ст. 255, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Провадження у цивільній справі № 753/18168/19 за позовом Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» до ОСОБА_4 про стягнення коштів- закрити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: