Справа№592/4650/20
Провадження №2/592/1986/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Альфа Банк» про стягнення коштів на виконання грошового зобов`язання,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

10.04.2020 ОСОБА_3 (далі позивач) через представника ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду міста Суми з позовною заявою, згідно якої просить стягнути (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11.06.2020 (а.с. 60 - 61)0 з ОСОБА_4 (далі відповідач) 193615,10 грн. на відшкодування Ѕ частини виконаного зобов`язання та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2013. 10.05.2007 між AT «Укрсоцбанк» і позивачем укладено кредитний договір № 750/4-4640 з наступними змінами № № 2,3 від 24.04.2013, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 50000 доларів США на строк по 09.05.2027 зі сплатою 13,86 % річних та в подальшому змінив умови кредитування згідно вищезазначених додаткових умов. Згідно з п.1.2 укладеного кредитного договору (зміни № 2 від 24.04.2013) кредит надавався на придбання нерухомого майна - трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я майнового поручителя ОСОБА_4 .

Виконання зобов`язання за Договором кредиту забезпечено Договором іпотеки № 1 від 10.05.2007 та додатковими договорами № 1 від 10.12.2010 та № 2 про внесення змін до Іпотечного договору (з майновим поручителем) від 24.04.2013, укладеними між AT «Укрсоцбанк», що діє як іпотекодержатель, та відповідачем - ОСОБА_4 , як іпотекодавцем та майновим поручителем ОСОБА_3 . За умовами договору Іпотекодавець забезпечує іпотекою зобов`язання, строк і порядок їх виконання, а саме повернення кредиту в сумі 386055,62 грн. в строки визначені Договором кредиту, з кінцевим терміном погашення кредиту до 09.05.2027 року, сплатити проценти за користування ним згідно умов Договору кредиту, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним та цим Договором та відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимог за Договором кредиту, та збитків, завданих порушенням Договору Кредиту.

Після розірвання шлюбу позивач виконував умови Договору кредиту і у рахунок погашення заборгованості за період з 10.05.2007 по 21.05.2019 ним сплачено за кредитом 187226,56 грн. та сплачені відсотки за кредитом 167097,13 грн., в тому числі після розірвання шлюбу з відповідачем: 2014 рік - 16000,00 грн., 2015 рік - 71763,88 грн., 2016 рік - 31840,50 грн., 2017 рік - 66778,00 грн., 2018 рік - 57282,00 грн., 2019 рік (з 01.01.19 по 01.08.19 ) - 36 315,00 грн., а всього 341 495 грн.

З 01.08.2019 позивач продовжував виконувати зобов`язання за кредитним договором і у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору за період вересень 2019 - червень 2020 сплатив 45735,00 грн., згідно квитанцій про сплату на користь третьої особи по Договору кредиту.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у цивільній справі № 592/9588/13-ц від 05.02.2014 поділено спільне майно подружжя, за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину за кожним на квартиру, встановлено, що спірна квартира придбана у шлюбі за рахунок кредитних коштів, але при поділі майна подружжя не було враховано боргові зобов`язання за кредитним договором. При цьому судом зазначено, що у результаті придбання подружжям нерухомого майна (квартири) за кредитні кошти боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, хто підписав кредитний договір.

Позивачем одноособово виконано зобов`язання за кредитним договором, за яким кошти одержані на придбання спільного з відповідачем майна, але спільні зобов`язання сторін розподілені не були, у зв`язку з чим наявні підстави для відшкодування відповідачем на користь позивача половини суми виконаного ним зобов`язання у розмірі 193615,10 грн.

У судових засіданнях представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги за наведених підстав підтримав у повному обсязі. У письмових поясненнях від 29.07.2020 (а.с. 147) зазначив про наявність у позивача права на відшкодування відповідачем половини суми виконано ним зобов`язання за період з 11.08.2014 по 22.06.2020 200501,42 грн., але через відсутність права збільшувати розмір позовних вимог після першого судового засідання позовні вимоги залишив без змін у редакції заяви від 11.06.2020.

29.07.2002 представник відповідача ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог у період з 10.04.2017 по 10.04.2020 у розмірі 99508,26 грн. У задоволенні в частині стягнення грошових коштів на відшкодування Ѕ частини виконаного зобов`язання у розмірі 99508,26 грн. відмовити.

У судових засіданнях представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 не оспорював факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, отримання кредиту на придбання житла, яка перебуває у іпотеці банку в інтересах сім`ї. Визнає факт, що повернення коштів по кредитному договору є сумісним зобов`язанням колишнього подружжя. Визнав борг за відповідачем у розмірі Ѕ від 185996,07 грн. 92998,07 грн. Просив застосувати позовну давність відмовити у стягненні коштів сплачених на виконання зобов`язання з 2014 по 10.04.2017. Також просив розстрочити виконання рішення суду у зв`язку з перебуванням на утриманні відповідачки неповнолітньої дитини, відсутність у неї роботи на території України, необхідність нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Альфа Банк» письмових пояснень не надано.

Заяви, клопотання.

11.06.2020 представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 60 - 61).

19.05.2020 представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 45 - 47).

07.07.2020 представник відповідача подав заяву про розстрочення виконання рішення (а.с. 97).

23.07.2020 від представника третьої особи АТ «Альфа-Банк» надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 142).

29.07.2020 представник позивача подав письмові пояснення (а.с. 147).

29.07.2020 представник відповідача подав відзив (а.с. 156 - 159).

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21.04.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.05.2020 по клопотанню представника відповідача розгляд справи відкладено.

16.06.2020 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на відшкодування витрат на управління, утримання та збереження квартири - повернуто заявнику.

16.06.2020 ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано у АТ «Укрсоцбанк» довідку про розмір сплачених коштів на виконання умов Договору кредиту № 750/4-4640 від 10.05.2007.

Ухвалою суду від 07.07.2020 задоволено клопотання представника АТ «Альфа-Банк», замінено третю особу - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», його правонаступником Акціонерним товариством «Альфа Банк».

Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 з 18.09.1999 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 12.07.2013 (а.с. 5).

10.05.2007 позивач ОСОБА_4 за Договором купівлі - продажу, посвідченим приватним нотаріусом Нагорною Н.В., придбала квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 149 150).

10.05.2007 між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_3 укладено Договір кредиту № 750/4-4640, який Договором про внесення змін № 2 від 24.04.2013, викладено у новій редакції (а.с. 7 - 15). За умовами договору банк надав позивачу грошові кошти в сумі 50000 доларів США на строк до 09.05.2027 року, цільове призначення кредиту, на придбання нерухомості - квартири АДРЕСА_2 .

10.05.2007 між ОСОБА_4 та Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» укладено Іпотечний договір, викладений Договром № 2 про внесення змін до Іпотечного договору (з майновим поручителем) від 24.04.2013 у новій редакції, за умовами якого відповідач передала в іпотеку банку у якості забезпечення виконання ОСОБА_3 основного зобов`язання по кредитному договору № 750/4-4640 - квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 16).

24.04.2013 між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_3 укладено Договір про внесення змін № 3 до Договору кредиту № 750/4-4640 від 10.05.2007, яким змінено валюту кредиту з долару на гривню (а.с. 13 - 15).

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 05.02.2014 (справа № 592/9588/13-ц, провадження № 2/592/95/14) поділено квартиру АДРЕСА_2 , що є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 , кожному, без визначення меж в натурі. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 , кожному (а.с. 6).

Судовим рішенням встановлено, що 10.05.2007 року, подружжям було придбано квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу. На придбання квартири сторонами залучено кредитні кошти. Для отримання кредиту ОСОБА_3 10.05.2007 року уклав з Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» кредитний договір № 750/4-4640, за яким позичальник надавав позику в розміру 50 тис. доларів США. П. 1.2 договору було передбачено, що цільове призначення кредиту - на придбання нерухомості - квартири АДРЕСА_2 . Кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї то 10.05.2007 року між ОСОБА_4 та Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_4 передала в іпотеку банку у якості забезпечення виконання ОСОБА_3 основного зобов`язання по кредитному договору № 750/4-4640.

За позивачем ОСОБА_3 і відповідачем ОСОБА_4 зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , частка кожного Ѕ (а.с. 145 146, 151 153).

Згідно довідок АТ УКРСОЦБАНК № 04.22-08/96-2687 від 21.05.2019, АТ Альфа-Банк, станом на 01.07.2020 за Договором кредиту № 750/4-4640 від 10.05.2020 сплачено: у період з 11.08.2014 по 22.06.2020 401002,84 грн.; з 10.04.2017 по 30.06.2020 перераховано 1859996,14 грн. (а.с. 17 20, 117-119).

Факт сплати вказаних коштів позивачем ОСОБА_3 на виконання Договору кредиту визнано представником відповідача у судовому засіданні.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною 1 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Квартира АДРЕСА_2 на підставі рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 05.02.2014 належить сторонам, як колишньому подружжю по 1/2 частині, придбана у період шлюбу на кошти, отримані у кредит 10.05.2007 за Договором кредиту№ 750/4-4640, укладеним ОСОБА_3 з Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк». Зазначений Договір кредиту, укладений в інтересах сім`ї, створив обов`язки щодо повернення кредиту і для його колишньої дружини ОСОБА_4 , що має наслідком стягнення з неї на користь ОСОБА_3 половини погашеної останнім частини кредиту після припинення сторонами спільного проживання і розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що у період з 11.08.2014 по 22.06.2020 позивачем за кредитним договором сплачено 401002,84 грн. і зазначена обставина визнана представником відповідача.

Тобто, половина сплачених на погашення кредиту грошових коштів з 11.08.2014 по 22.06.2020 становить 200501,42 грн., позивач у свою чергу просить стягнути з відповідача 193615,10 грн.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність у відповідності до статті 257 ЦК України становить 3 роки.

Позовна заява надійшла до суду 10.04.2020, у період з 10.04.2017 по 30.06.2020 позивачем сплачено за Договором кредиту 185996,14 грн.

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити частково стягнути з відповідача на користь позивача половину сплачених одноособово ОСОБА_3 на погашення кредиту грошових коштів в межах строку позовної давності, тобто у відшкодування боргового зобов`язання 92998,07 грн.

Разом з тим, виходячи з заявлених вимог, у стягненні 100617,03 грн. (193615,10 грн. - 92998,07 грн.) слід відмовити у зв`язку з спливом строку позовної давності за період з 11.08.2014 до 10.04.2017.

Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Представник відповідача подав заяву про розстрочення виконання рішення суду, яку мотивував перебуванням на утриманні відповідачки неповнолітньої дитини, відсутність у неї роботи на території України, необхідність нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг за квартиру, яка перебуває у спільній частковій власності сторін.

На підтвердження цих обставин суду надано: рішення суду від 23.08.2019, яким виключено відомості про батьківство позивача відносно сина відповідачки, квитанції за червень 2019 про сплату комунальних послуг на утримання житла, що перебуває у спільній частковій власності сторін, у яких платником вказана ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а.с. 99 101, 102 108).

Відповідно до частини 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Належних та допустимих доказів на підтвердження майнового стану відповідачки, який позбавляє останню на час ухвалення рішення виконати грошове зобов`язання суду не надано, а надані докази не є підставою для розстрочення виконання рішення суду на стадії його ухвалення.

Проте, відповідач не позбавлена права звернутися до суду з заявою в порядку ст. 435 ЦПК України про відстрочення і розстрочення виконання рішення.

Судові витрати.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1707,48 грн. та при збільшенні позовних вимог сплачено 228,68 грн. (а.с. 1, 57), оскільки позовні вимоги задоволено частково, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 929,98 грн. (92998,07 грн. х 1%).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування боргового зобов`язання 92998 (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 07 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 у відшкодування боргового зобов`язання за період з 11.08.2014 по 10.04.2017 у розмірі 100617 (сто тисяч шістсот сімнадцять) гривень 03 копійки залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат по сплаті судового збору 929 (дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 98 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа - Акціонерне товариство «Альфа Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Б. Васильківська, 100, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23494714.

Повне судове рішення складено 31 липня 2020 року.

Суддя М.М. Косолап