справа № 761/2241/19 головуючий у суді І інстанції Пономаренко Н.В.
провадження № 22-ц/824/3390/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», треті особі - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», ОСОБА_2 , про визнання застави припиненою та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати припиненою заставу транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами)/ номер об`єкта обтяження: НОМЕР_2 , та зобов`язати ПАТ «КБ «Надра» у п`ятиденний строк подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо зазначеного транспортного засобу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що свідчать довідка-рахунок від 03 березня 2012 року, картка обліку транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач придбав даний транспортний засіб у ОСОБА_2 , який був власником транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. До моменту купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_2 повідомив, що даний транспортний засіб знаходиться під заставою. 03 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» було укладено додаткову угоду, в результаті якої застава транспортного засобу була припинена. Після цього позивач законно придбав транспортний засіб. У середині 2018 року ОСОБА_1 мав намір відчужити автомобіль. Однак, в процесі відчуження позивачу стало відомо, що транспортний засіб обтяжено на підставі заяви обтяжувача ПАТ КБ «Надра». Позивач вказує, що дане обтяження є неправомірним, оскільки на момент подачі відповідачем заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна забезпечення у вигляді застави було припинено на підставі п. 4 Додаткової угоди № 2 до договору «Автопакет», що була укладена 03 березня 2012 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 Номер транспортного засобу, зазначений у витязі, на час подання заяви про обтяження рухомого майна вже не був дійсним, оскільки номер реєстрації транспортного засобу вже був інший. ОСОБА_1 не укладав з ПАТ «КБ «Надра» жодних договорів застави транспортних засобів, та, відповідно, набув право власності на транспортний засіб без обтяжень.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Комерційний банк «Надра» у п`ятиденний строк подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження рухомого майна відповідно до запису № 13834488 від 06 серпня 2013 року, об`єкт обтяження - автомобіль легковий, Mitsubishi Lancer, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами)/номер об`єкта обтяження: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Біла І.В.просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що 04 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (поручитель) було укладено договір «Автопакет», згідно якого банк надав ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 12 240 доларів США на придбання транспортного засобу. В якості забезпечення повернення кредиту ОСОБА_2 передав у заставу банку автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2004 року випуску. 19 лютого 2008 року о 16:40 год. За № 6622999 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження даного транспортного засобу. Термін дії первинного обтяження до 19 лютого 2013 року. Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2016 року стягнуто на користь банку з ОСОБА_2 заборгованість за договором «Автопакет» у розмірі 3 823,15 доларів США. У вказаному рішенні наявне посилання на п. 3.1 договору, який, на думку позивача, скасований Додатковою угодою № 2 від 03 березня 2012 року. У банку відсутня вказана угода. При розгляді справи суд не дослідив належність та допустимість даного доказу, не витребував від позивача оригінал цієї додаткової угоди для огляду у судовому засіданні, однак, покладено даний доказ як незаперечний в основу рішення. Від ОСОБА_2 надходила заява від 27 квітня 2010 року про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором. Інших заяв від позичальника щодо кредитного договору до банку не надходило. ПАТ КБ «Надра» не надавало згоду на реалізацію автомобіля Mitsubishi Lancer і за такою згодою боржник до банку не звертався.На дату придбання позивачем спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існувало обтяження автомобіля. Відповідач звертає увагу суду на те, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2016 року про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» до цього часу не виконано. Підставою припинення обтяження є припинення зобов`язання на підставі якого виникло обтяження. У рішенні суду не заперечується чинність застави спірного транспортного засобу, але при цьому, відмовляючи в частині позовних вимог про припинення застави, суд з незрозумілих причин зобов`язав відповідача вчинити відповідні дії, в той час як застава не є припиненою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 03 березня 2012 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 транспортний засіб «Mitsubishi Lancer», 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , про що свідчить довідка-рахунок № 007246 від 03 березня 2012 року, видана ТОВ «ТЕХНО-СЕРВІС» (а.с.14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 03 березня 2012 року зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 06 серпня 2013 року на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер об`єкта НОМЕР_2 , зареєстровано приватне обтяження, підстава обтяження - Договір «Автопакет» за № 05/02/2008/840-к/104 від 04 лютого 2008 року, боржник: ОСОБА_2 (а.с.4).

Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 19 лютого 2008 року на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер об`єкта НОМЕР_2 , зареєстровано приватне обтяження, підстава обтяження - Договір «Автопакет» за № 05/02/2008/840-к/104 від 04 лютого 2008 року, боржник: ОСОБА_2 (а.с.84).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останнього, як власника та перешкоджає вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно з ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2008 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження транспортного засобу, який придбав ОСОБА_1 у ОСОБА_2 . Термін дії запису до 19 лютого 2013 року. Позивач придбав автомобіль «Mitsubishi Lancer» 03 березня 2012 року, тобто, в період, коли в реєстрі містився запис про обтяження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував на те, що 03 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» було укладено додаткову угоду, в результаті якої застава транспортного засобу була припинена. На підтвердження вказаної обставини позивач надав суду копію Додаткової угоди № 2 до Договору «Автопакет» № 05/02/2008/840-к/104 від 04 лютого 2008 року. У той же час, у своїх поясненнях відповідач заперечує наявність такої угоди та вказує, що у банку вона відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, вимог ч. 4 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У разі посилання учасника справи на відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно з вимогами ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Не дивлячись на заперечення відповідача щодо наявності додаткової угоди № 2, під час розгляду справи суд першої інстанції не перевірив вказану обставину та не витребував оригінал зазначеного письмового доказу у відповідної особи.

Позивач ОСОБА_1 приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, належним чином був повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, у судове засідання не з`явився, не спростував доводів апеляційної скарги та обставин, на які посилається відповідач в частині відсутності оригіналу Додаткової угоди № 2 до Договору «Автопакет» № 05/02/2008/840-к/104 від 04 лютого 2008 року.

За таких обставин, надана позивачем копія зазначеної угоди є не належним доказом, а, відтак, у суду першої інстанції не було підстав вважати заставу автомобіля припиненою. У зв`язку з цим, відсутні підстави зобов`язувати відповідача подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняття в цій частині постанови по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 152 грн. 60 коп. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та відмову у задоволенні позову, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 рокускасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання застави припиненою та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», місце знаходження - вул. Січових Стрільців, 15, м. Київ, ідентифікаційний код 20025456, судовий збір у розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні, 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.