Справа № 182/8193/19
Провадження № 2/0182/246/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.07.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадок в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті діда залишилось спадкове майно, яке складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , та належала спадкодавцю на підставі договору міни від 06.06.1997 року. До спадкового майна померлого ОСОБА_3 в Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області відкрито спадкову справу № 295/2019. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58313794 від 14.11.2019 року, заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався. Вона є співвласником 1/4 частки спадкової квартири на праві спільної часткової власності на підставі договору міни та на момент смерті спадкодавця була зареєстрована з ним за однією адресою з 03.07.1997 року, тому звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, з приводу чого була відкрита спадкова справа № 295/2019. Однак, внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документу та зміни загальної, житлової та допоміжної площі, що відбулися за рахунок перепланування спадкового житла, вона не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. Крім неї, спадкоємцем за законом після смерті діда є її батько ОСОБА_2 - відповідач по справі, який спадщину померлого батька не прийняв та ніколи не виявляв інтересу до спадкового майна і не звертався до нотаріуса з метою встановлення строків для оформлення своїх спадкових прав. 14 листопада 2019 року за № 3809/02-31 вона отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно ч.1,2 ст.49 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з тим, що нею не було пред`явлено оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на спадкову нерухомість, тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.05.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Від спадщини вона ніколи не усувалась, бо фактично проживає у спадковій квартирі тривалий час (з 03 липня 1997 року), з приводу чого утримує житло у належному технічному стані та сплачує комунальні витрати, однак, з незалежних від неї причин наразі відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість. Крім того, за рахунок перепланування приміщення коридору, демонтажу ненесучої перегородки у житловій кімнаті та вирівнювання стін, що не відноситься до самочинного будівництва, відбулися зміни загальної, житлової та допоміжної площі спадкової квартири. Відповідно до технічного обстеження, був виготовлений новий технічний паспорт, згідно якого площа спадкової нерухомості наразі складає: загальна - 85,4 кв.м, житлова 61,2 кв.м., допоміжна - 24,2 кв.м. З приводу викладених обставин, для визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, вона використовує своє право на звернення до суду, оскільки її вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину і не суперечать правам і інтересам інших осіб. Оскільки спірна спадщина була прийнята фактично, до неї слід застосувати правила ЦК України в редакції 1963 року. Згідно ч.1 ст.529 ЦК України (в ред. 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачка ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.55), відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечував (а.с.56).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України (в ред. 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки по справі ОСОБА_3 (а.с.5, 68, 75), який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9). Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , та належала спадкодавцю на підставі договору міни від 06.06.1997 року (а.с.10-11). До спадкового майна померлого ОСОБА_3 в Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області відкрито спадкову справу № 295/2019 (а.с.59-71) за заявою позивачки (а.с.63). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58313794 від 14.11.2019 року, заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався (а.с.60). Позивачка є співвласницею 1/4 частки спадкової квартири на праві спільної часткової власності на підставі договору міни (а.с.10-11) та на момент смерті спадкодавця була зареєстрована з ним за однією адресою з 03.07.1997 року (а.с.9). Однак, внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документу та зміни загальної, житлової та допоміжної площі, що відбулися за рахунок перепланування спадкового житла, позивачка не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. Крім позивачки по справі, спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є син померлого і батько позивачки ОСОБА_2 - відповідач по справі (а.с.67), який спадщину померлого батька не прийняв та до нотаріуса з метою встановлення строків для оформлення своїх спадкових прав не звертався. 14.11.2019 року позивачка отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що нею не було пред`явлено оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на спадкову нерухомість (а.с.17, 71).

Відповідно до п.п.4.15 п.4 гл.10 розд.II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.05.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених п.3 гл.7 розд.І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено, що позивачка від спадщини ніколи не усувалась, з 30.10.1997 року була зареєстрована і фактично проживає у спадковій квартирі (а.с.9), утримує житло у належному технічному стані та сплачує комунальні витрати. Однак, не має можливості надати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість. Крім того, за рахунок перепланування приміщення коридору, демонтажу ненесучої перегородки у житловій кімнаті та вирівнювання стін, що не відноситься до самочинного будівництва, відбулися зміни загальної, житлової та допоміжної площі спадкової квартири. Відповідно до технічного обстеження, був виготовлений новий технічний паспорт, згідно якого площа спадкової нерухомості наразі складає: загальна - 85,4 кв.м, житлова 61,2 кв.м., допоміжна - 24,2 кв.м. (а.с.12-15).

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (загальною площею - 85,4 кв.м,, житловою площею - 61,2 кв.м., допоміжною площею - 24,2 кв.м.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал