справа № 208/7361/15-ц
№ провадження 2-п/208/6/20
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

За участі:

Секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,

Представника заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - адвоката Малюк О.П.,

Представника позивача Стребіж М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.11.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя, особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», -

встановив:

28листопада 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулись до суду із заявою про скасування заочного рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя, особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», відповідно до прохальної частини заначено:

- прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.11.2016 р.;

- визнати причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення поважними і поновити пропущений строк;

- скасувати заочне рішення від 14.11.2016 р. по справі № 208/7361/15-ц за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № DZE0GI від 17.12.2007 р. та Договором поруки №DZE0GI/l від 17.12.2007 р. та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.11.2016 року, був задоволений позов Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором».

Щодо обґрунтування поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, заявник зазначає, що Пунктом 13 Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 15.12.2017 р. (надалі за текстом - ЦПК України) передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 228 ЦПК України в редакції від 19.10.2016 р., діючій на момент винесення судового рішення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів було проголошене судом 14.11.2016 р. у їх відсутність, 10-ти-денний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення сплинув 24.11.2016 року.

Частиною 1 статті 227 ЦПК України в редакції від 19.10.2016 р., діючій на момент винесення судового рішення, встановлено, що відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Копії рішення на адреси відповідачів не надходили, про винесення судового рішення Заводським райсудом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області їм стало відомо в червні 2018 року, після чого 15.06.2018 року Відповідач-1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Вищезазначене підтверджується відсутністю в матеріалах справи № 208/7361/15-ц поштових повідомлень з підписом відповідачів про вручення їм копій заочного рішення від 14.11.2016 року.

19.06.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області була винесена ухвала про усунення недоліків, яка була направлена поштою на адресу Відповідача-1, однак повернулася за закінченням терміну зберігання.

17.09.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області була винесена ухвала про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та її повернення заявнику.

Відповідачам нічого не було відомо про наявність даних ухвал, ніяких документів суду на їхні адреси не надходило.

Вищезазначене підтверджується відсутністю в матеріалах справи № 208/7361/15-ц поштових повідомлень з підписом Відповідача-1 про вручення їй ухвали про усунення недоліків та ухвали про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та її повернення заявнику.

В кінці листопада 2019 року, коли за місцем роботи Відповідача-1 надійшла постанова державного виконавця про стягнення заборгованості з заробітної плати, вона дізналася про відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за заочним рішенням від 14.11.2016 року, після чого вона 28.11.2019 року отримала копію ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.09.2018 року про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та її повернення заявнику.

Відповідно до частин 3, 7 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. При цьому повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, дізнавшись 28.11.2019 року щодо винесення Заводським районним судом м. Дніпродзержинська ухвали від 17.09.2018 року про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та її повернення заявнику, відповідачі повторно звертаються до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з заявою про перегляд заочного рішення.

Зазначена позиція була підтримана представником заявників ОСОБА_3 у повному обсязі.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Стребіж М.О. зазначив, що заявники про наявність заборгованості перед банком обізнані в повному обсязі, крім того, на час звернення із позовом заявникам на їх зареєстровану адресу місця проживання з боку банку були скеровані вимоги по погашення заборгованості перед банком, але вони жодного разу не прибували до банку для врегулювання цього питання. Також і під час судового розгляду, не скористалися своїм правом на здійснення захисту своїх інтересів. А тому вважає, що жодних підстав для скасування заочного рішення не мається.

Вивчивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, передбачав, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина перша статті 224).

Відповідно до частини другої статті 6 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частини перша та друга статті 74 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій).

Відповідно до частини п`ятої статті 74 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу.

Відтак, під час розгляду справи у суді належним доказом вручення судової повістки, відправленої поштою, було, зокрема, повідомлення про вручення рекомендованого листа.

Відповідно до абзацу 5 частини п`ятої статті 74 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, лише у разі відсутності відповідача за зареєстрованою адресою її проживання (перебування), вважалося, що судовий виклик або судове повідомлення вручені належним чином.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощенного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, та із змісту заяви про скасування заочного рішення відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.76 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права частина перша статті 8 Конституції України. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права відповідно до частини перша статті 129 Конституції України в редакції, чинній на час розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Суд здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права, а судді - керуючись відповідним принципом (частина перша статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 47 цього Закону в редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції; частина перша статті 48 вказаного Закону у редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП] (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (див. рішення заява № 52854/99, пункт 52, ЄСПЛ 2003-IX).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно зі статтею 10 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 227 ЦПК (що діяв на час винесення рішення) відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п`яти днів з дня його проголошення.

Відповідно до матеріалів справи, а саме супровідного листа від 14.11.2016 року, вих № 15368/16 (а.с. 97) Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області направив копію рішення від 14.11.2016 року.

Верховний Суд в постанові по справі № 0870/8014/12 прийнятій 15.05.2019 року зазначив, що апеляційним судом вчинено дії щодо належного повідомлення учасників справи про результати розгляду справи, шляхом направлення на їх адреси судового рішення. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Колегія суддів, Верховного Суду в постанові по справі № 0870/8014/12 зазначила, що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до змісту ст. 232 ЦПК України (що діяв на час винесення рішення) випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочне провадження є додатковою гарантією позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи. Проте в окремих випадках розгляд справ у порядку заочного провадження не спрощує, а ускладнює процес та дає відповідачу можливість його затягнути, оскільки він має право на скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, після чого справа розглядається в загальному порядку.

Отже, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні та перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

Також судом враховується що 18.06.2018 року ОСОБА_1 зверталася із заявою про скасування заочного рішення, яка згідно до ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.09.2018 року була повернута заявнику, з підстав ч 8 ст. 285 ЦПК України.

Яка була направлена на адресу заявника, та повернута за спливом строку зберігання, без вручення.

Так, згідно до правової позиції викладеної у Постанові Великої Палати Верховного суду від 12.02.2019 р. справа № 906/142/18 у п. 47 що перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що приписи ГПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення ухвали суду про призначення розгляду скарги з вказівкою причини повернення: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Повернення із вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі N 752/11896/17.

Так, у пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18, ЄДРСРУ № 78977546 ) вказано, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Аналогічні висновки зазначені й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 року по справі № 369/2744/15-ц, провадження № 61-16608св18 (ЄДРСРУ № 80079800).

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, так як відсутні підтвердження отримання заявником, або відмови в його отриманні ухвали суду від 17.09.2018 року, з врахуванням того, що фактичним часом отримання заявника про ухвалу суду є вересень 2019 року, після чого заявник скористувався своїм правом на звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Крім того, заочне рішення суду це рішення суду, яке може бути ухвалене у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про судовий розгляд, і від якого не надійшло інформації про причини неявки до суду, або зазначені ним причини визнані судом неповажними, а також за умови, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Тобто позивач будучи обізнаний про право відповідачів, у разі ухвалення заочного рішення, на звернення із відповідною заявою про його перегляд та скасування, що узгоджується із принципами викладеними ЄСПЛ, згідно п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

А тому враховуючи вище зазначене, та встановив, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, а докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи, заочне рішення підлягає скасуванню. У такому випадку суд призначає справу до розгляду в загальному порядку, тобто відбувається повторний розгляд.

Керуючись ст.ст. 260,284,287,288 ЦПК України, суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.11.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя, особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» - задовольнити повністю.

Заочне рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.11.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя, особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», - скасувати.

Цивільну справу № 208/7361/15 призначити до розгляду в загальному позовному порядку у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за адресою: місто Кам`янське, вул. І. Ясюковича,5, призначивши підготовче судове засідання на 30.01.2020 року об 09 годині 20 хвилин, про що повідомити учасників процесу.

Копію ухвали суду невідкладно надіслати сторонам по справі, повідомив їх про дату, час і місце судового розгляду.

Копію ухвали вручити учасникам цивільного провадження, які присутні в залі судового засідання під розписку

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.