ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/203/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/27179/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року про повернення позовної заяви (суддя Мазурок О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення з незаконного користування спільної власності та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із позовом та просив суд зобов`язати відповідача звільнити належну позивачу частину квартири, не чинити перешкод для проживання його родини, зобов`язати відповідача та відповідні органи виселити з квартири осіб, які там перебувають без згоди ОСОБА_1 та використовують її не за призначенням і стягнути з ОСОБА_2 10000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто апелянту.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що він не отримував ухвалу суду від 09 жовтня 2019 року про залишення його позовної заяви без руху, а тому вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав неподаною та повернув позовну заяву позивачеві. Апелянт вказує, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить суд скасувати оскаржувану ухвалу і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В силу положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, що зазначена в п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України (повернення заяви позивачеві (заявникові)) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

А тому розгляд справи здійснюється судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

І клопотання ОСОБА_1 про призначення йому адвоката та розгляд справи за участю призначеного судом адвоката до задоволення не підлягає, оскільки у суду відсутні законні підстави для призначення адвоката апелянту, адже відповідно до ст. 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» звернення про надання одного із видів правових послуг особисто подаються особами, які досягли повноліття до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із позовом, в якому просив суд зобов`язати ОСОБА_2 звільнити належну позивачу частину квартири, не чинити перешкод для проживання його родини, зобов`язати відповідача та відповідні органи виселити з квартири осіб, які там перебувають без згоди ОСОБА_1 та використовують її не за призначенням і стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки він не відповідає вимогам ст. 175, п. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано документ, який зазначено в додатках (договір купівлі-продажу квартири); не конкретизовано п. 4 прохальної частини позовної заяви, а саме не зазначено, які саме «відповідні органи» слід зобов`язати виселити з квартири осіб, які там перебувають без його згоди; не додано підтвердження позивачем про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та не додано копії позовної заяви з додатком для відповідача; відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не додано документ про сплату судового збору.

Зазначену ухвалу ОСОБА_1 отримав 01 листопада 2019 року та повторно 05 листопада 2019 року (а.с. 9,12).

Як вбачається із матеріалів справи, 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 направив до суду заяву на виконання ухвали від 09.10.2019 року, в якій зазначив відповідачів в частині позовних вимог про зобов`язання виселити з квартири осіб; заявив клопотання про звільнення його від подання копій позовної заяви; звільнення його від сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на усунення недоліків і виконання вимог ухвали від 09.10.2019 року (а.с.14).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення з незаконного користування спільної власності та стягнення моральної шкоди визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала про повернення позовної заяви мотивована тим, що у встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, а тому в силу ч. 3 ст. 185 ЦПК України така позовна заява є неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального законодавства та підлягає скасуванню з наступних підстав.

В силу положень ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв та клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Як вбачається із матеріалів справи, у заяві на виконання ухвали про усунення недоліків від 09.10.2019 року, що надійшла до суду 13.11.2019 року ОСОБА_1 , крім іншого, просив суд: звільнити його від подання копій позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, оскільки йому заборонено мати копіювальну техніку; звільнити його від сплати судового збору в порядку п. 17 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як довічно засудженого та при відсутності у нього коштів та надав довідку Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» №5/4788 від 21.05.2019 року; поновити йому строк для усунення недоліків на виконання вимог ухвали з врахуванням неробочих днів та його перебування в СІЗО м. Хмельницького (а.с.14).

Однак, зазначені клопотання апелянта в порушення вимог ст. 182 ЦПК України судом першої інстанції вирішено не було і суд прийшов до формального та передчасного висновку про наявність підстав для визнання позову неподаним і повернення.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, тому і підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення з незаконного користування спільної власності та стягнення моральної шкоди направити в Хмельницький міськрайонний суд для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 січня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай