Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2020 Справа №607/6832/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», у якому просить зобов`язати ПАТ «УкрСиббанк» надати інформацію щодо того, у якій грошовій одиниці було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (у національній грошовій одиниці гривні, чи в іноземній валюті).

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 жовтня 2005 року між ним ( ОСОБА_1 ) та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №521, у пункті 1.2.2. якого зазначено що позичальник повинен повернути суму кредиту на рахунок № НОМЕР_1 . З метою одержання інформації про те, у якій грошовій одиниці було відкрито даний рахунок він ( ОСОБА_1 ) 03 квітня 2020 року звернувся із запитом у Відділення №15 АТ «УкрСиббанк», що знаходиться за адресою: вул. Замкова, 14, м. Тернопіль. У відділенні №15 АТ «УкрСиббанк» йому в усній формі повідомили, що його запит переадресовано у центральний офіс, однак відповіді на запит так і не надійшло. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

05 червня 2020 року від Акціонерного товариства «УкрСиббанк» надійшов до суду відзив на позов, згідно якого заперечують проти позовних вимог, покликаючись на те, що 10 жовтня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 » було укладено договір споживчого кредиту №521, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит в іноземній валюті у розмірі 50000 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий йому кредит у повному обсязі не пізніше 05 жовтня 2026 року. 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до обслуговуючого відділення №15 АТ «УкрСиббанк» із запитом №64-3-05/33-161 про надання інформації. 07 травня 2020 року АТ «УкрСиббанк» надало відповідь на запит за №24-1-01/71621 від 24-1-01/71621, згідно якої повідомило, що у відповідності до пункту 1.2.2 Кредитного договору Позичальник повинен повернути основну суму кредиту, яка згідно з п. п. 1.1. Кредитного договору надана Банком Позичальнику в іноземній валюті, а саме в доларах США, на рахунок № НОМЕР_1 . З цих підстав стверджують, що банком у встановлений законом строк було надано відповідь на запит позивача, у зв`язку із чим вважають, що твердження позивача про ухиляння від надання відповіді на запит не відповідає дійсності та є необґрунтованим. За вказаних обставин просили відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Відповідно до п 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом установлено:

10 жовтня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №521, за умовами якого банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 50 000 доларів США на строк до 05 жовтня 2026 року зі сплатою 12,5 % річних за використання кредитних коштів для придбання житлової нерухомості, а саме: будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 3.1 кредитного договору банк зобов`язується відкрити позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 для видачі кредиту.

03 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся у Відділення №15 АТ «УкрСиббанк», що знаходиться по вул. Замкова, 14 у м. Тернополі із запитом про надання інформації, у якому просив надати інформацію щодо того, у якій грошовій одиниці було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (у національній грошовій одиниці гривні, чи в іноземній валюті).

Вказаний запит отримано відповідачем 08 квітня 2020 року, що стверджується відбитком штемпеля Відділення №15 із проставленням вхідного реєстраційного номера 64-3-05/33-161.

Станом на день звернення до суду (27 квітня 20202 року) відповідачем не надано позивачу відповідь на запит.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Право на доступ до інформації є конституційним правом людини, яке передбачене і гарантоване статтею 34 Конституції України, а саме, право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Стаття 1 Закону України «Про інформацію» регламентує, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частина 3 ст. 14 Закону України «Про інформацію» регламентує, що правовий режим інформації про товар (роботу, послугу) визначається законами України про захист прав споживачів, про рекламу, іншими законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг.

В силу ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє його інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 Закону.

Статтею 1076 ЦК України закріплено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їх посадовим та службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках і в порядку, встановлених Законом.

Стаття 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає перелік суб`єктів, які мають право ознайомлюватися з певним обсягом інформації щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю. Такими суб`єктами є: власник інформації, що належить до банківської таємниці, та треті особи з письмового дозволу власника такої інформації; суд; органи прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ, Антимонопольного комітету України; органи Державної податкової служби України; спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань фінансового моніторингу; органи державної виконавчої служби; особи, зазначені власником рахунка (вкладу) в заповідальному розпорядженні банку; державні нотаріальні контори або приватні нотаріуси, іноземні консульські установи по справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів); службовці Національного банку України або уповноважені ними особи, які в межах повноважень, наданих Законом України «Про Національний банк України», здійснюють функції банківського нагляду або валютного контролю; інші банки (крім банку, на який покладено відповідальність за збереження банківської таємниці); інші органи, яким розкривається банківська таємниця в порядку, передбаченому законодавством з боротьби з легалізацією грошей, здобутих злочинним шляхом.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На обґрунтування своїх заперечень представником відповідача долучено письмову відповідь АТ «УкрСиббанк» за №24-1-01/71621 від 07 травня 2020 року, адресовану ОСОБА_1 , у якій, серед іншого зазначено, що відповідності до пункту 1.2.2 Кредитного договору, Позичальник повинен повернути основну суму кредиту, яка, згідно з п.п. 1.1. Кредитного договору надана Банком Позичальнику в іноземній валюті, а саме в доларах США, на рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до умов Кредитного договору, а також Постанови Правління Національного Банку України №280 від 17 червня 2004 року та Постанови Правління Національного Банку України №435 від 15 червня 2004 року «Про затвердження Інструкції з буххгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України», рахунок № НОМЕР_1 було також відкрито в іноземній валюті, а саме доларах США.

Вказана відповідь датована 07 травня 2020 року, тобто після звернення позивачем до суду із позовом та відкриття провадження у вказаній цивільній справі.

Крім цього, стороною відповідача не надано суду жодних доказів направлення позивачу вказаної відповіді на запит та доказів її отримання позивачем ОСОБА_1 .

За твердженням позивача, відповіді на запит від 03 квітня 2020 року щодо надання інформації, у якій грошовій одиниці було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (у національній грошовій одиниці гривні, чи в іноземній валюті) банк йому не надав.

Статтею 8 Закону України «Про захист персональних даних» визначені права суб`єкта персональних даних, зокрема: отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані; отримувати не пізніш як за тридцять календарних днів з дня надходження запиту, крім випадків, передбачених законом, відповідь про те, чи обробляються його персональні дані, а також отримувати зміст таких персональних даних; вносити застереження стосовно обмеження права на обробку своїх персональних даних під час надання згоди.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, як сторона кредитного договору, а тому власник інформації, що стосується його укладення, умов і виконання, яка містить банківську таємницю, а також як суб`єкт персональних даних, має право на отримання інформації, викладеної в запиті щодо того, у якій грошовій одиниці було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (у національній грошовій одиниці гривні, чи в іноземній валюті).

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що у даному випадку порушені права позивача підлягають до захисту шляхом зобов`язання відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» надати ОСОБА_1 інформацію щодо того, у якій грошовій одиниці було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (у національній грошовій одиниці гривні, чи в іноземній валюті). Відтак, позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89,141, 223, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «УкрСиббанк» надати ОСОБА_1 інформацію щодо того, у якій грошовій одиниці було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (у національній грошовій одиниці гривні, чи в іноземній валюті).

Стягнути з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» в дохід держави 840,80 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 21 липня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», адреса місцезнаходження вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка