Ухвала

24 січня 2020 року

м. Київ

справа № 554/5323/14-ц

провадження № 61-1079ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В.В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року засобами поштового зв`язку представник ФОП ОСОБА_1 - адвокат Марченко Г. І. подала касаційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року, повний текст якої складено 11 грудня 2019 року, у цивільній справі № 554/5323/14-ц.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року підлягає задоволенню, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду ФОП ОСОБА_1 отримав 20 грудня 2019 року, що підтверджено доданими до касаційної скарги документами.

Разом із тим, на даний час касаційне провадження не може бути відкрито, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позов було пред`явлено до суду у 2014 році.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше

3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Із касаційної скарги вбачається, що ФОП ОСОБА_1 оскаржує судові рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_1 у справі № 554/5323/14-ц судовий збір підлягає обчисленню як за вимогу майнового характеру в межах оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що постановою Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року зменшено стягувану з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00308/Р від 02 червня 2008 року заборгованість з 11 658 187,15 грн до 11 097 238, 67 грн.

З урахуванням наведених обставин та виходячи із того, що позов було пред`явлено до суду у 2014 році, - за подання касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7 308 гривень (із розрахунку

(3 654 грн х 200%), де 3 654 грн це 3 розміри мінімальної заробітної плати встановленої на час подачі позову.

Згідно наданого адвокатом Марченко Г. І. дублікату квитанції № 0.0.157232343.1 від 09 січня 2020 року судовий збір сплачено у розмірі 4 637,16 грн.

Таким чином розмір недоплати становить 2 670,84 грн.

Із 01 січня 2020 року судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

З метою усунення недоліків касаційної скарги необхідно надати документ про доплату судового збору в сумі 2 670,84 грн.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Стаття 185 ЦПК України передбачає залишення заяви без руху із наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393

ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави

від 01 вересня 2015 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року.

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року у цивільній справі № 554/5323/14-ц залишити без руху.

Встановити ФОП ОСОБА_1 строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович