ПОСТАНОВА

іменем України

24 січня 2020 року м. Кропивницький

справа № 386/1098/18

провадження № 22-ц/4809/179/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2019 року у складі судді Гарбуза О.С.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

В обґрунтування позову вказав, що ОСОБА_1 є пенсіонером за інвалідністю, єдиним його доходом є пенсія щомісячний розмір якої складає 1452 грн., інших джерел доходу не має. Зазначає, що ОСОБА_1 має скрутне матеріальне становище та отримуваний ним дохід не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення. ОСОБА_2 є його дочкою, від якої позивач потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на зазначені обставини представник позивача просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та довічно.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на його утримання щомісячно аліменти у розмірі 250 грн., починаючи з 22 жовтня 2018 року і довічно. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції помилково не враховано та не витребувано матеріали кримінальної справи стосовно дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_1 став інвалідом та потребує матеріальної допомоги, зокрема, не враховано можливу відшкодовану моральну шкоду за вказаним провадженням.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 листопада 1992 року Капітанською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с.7).

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №619349 позивач є інвалідом першої групи безтерміново (а.с.7 зворот).

Згідно з довідкою про доходи Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області №7981 9093 6469 8996 від 25 вересня 2018 року ОСОБА_1 отримує щомісячно пенсію у розмірі 1452 грн. (а.с.8 зворот).

Відповідно до довідки Приватного підприємства «Люшнювате» від 17 липня 2019 року №20 ОСОБА_1 за 2018 рік отримав орендну плату у розмірі 3246 грн. у зв`язку з наданням в оренду земельного паю (а.с.132).

Згідно з довідкою Голованівського управління Головного управління Державної Фіскальної Служби у Кіровоградській області від 15 липня 2019 року №821/10/11-28-50-12, інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня (а.с.131-132).

Як свідчить довідка Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 09 січня 2019 року №24 ОСОБА_2 проживає сама, за адресою проживання відповідача зареєстрована одна особа (а.с.65).

Відповідно до довідки Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 09 січня 2019 року №25 ОСОБА_2 належить земельна ділянка на праві приватної власності, для особистого селянського господарства, площею 0,17 га, інших земельних ділянок у власності не має, майнового паю не має, підсобне господарство не утримує (а.с.63).

Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів №8/11-04-08-00-23, виданої 16 січня 2019 року, інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня (а.с.66).

Відповідно до протоколів обстеження ТОВ «Медичний лікувально-діагностичний центр «Вікторія» від 05 лютого 2019 року, у ОСОБА_2 виявлено МР-ознаки початкових дегенеративних змін суглобового хряща верлюгової западини; МР-ознак грубих патологічних змін правого кульшового суглобу не візуалізовано, мінімальні початкові дегенеративні зміни ПВХ; протрузії м/х дисків L4-L5, L5-S1; МР-ознаки остеохондрозу м/х дисків ГВХ, протрузії м/х дисків ТН2-ТН3, ТН7-ТН8, ТН8-ТН9 (а.с. 112-115).

Відповідно до довідки філії Голованівської ЦРЛ в смт. Побузьке від 07 березня 2019 року ОСОБА_2 поставлено діагноз: МР-ознаки остеохондрозу, м/х дисків ГВХ, протрузії м/х дисків ТН2-ТН3, ТН7-ТН8, ТН8-ТН9, МР-ознак грубих патологічних змін правого кульшового суглобу не візуалізовано, мінімальні початкові дегенеративні зміни ПВХ, протрузії L4 - L5, L5 - S1. Рекомендовано уникати фізичних навантажень, підняття важких предметів, санаторно-курортне лікування, періодично медикаментозне лікування (а.с.116).

Як убачається з копії товарного чеку від 22 квітня 2019 та копій фіскальних чеків від 05 лютого 2019 року ОСОБА_2 витратила кошти в сумі 4000 грн. за проведення 05 лютого 2019 року діагностики в ТОВ «Медичний лікувально-діагностичний центр «Вікторія» та витратила кошти на лікування шляхом придбання 22 квітня 2019 року ортопедичного корсету (а.с.117-118).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Статтею 203 СК України визначено, що дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними (стаття 206 СК України).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

Згідно зі статтею 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги беруться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку їх утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.

Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене вище та обставини, які встановлені судом першої інстанції та аналізуючи у сукупності законодавство, яким врегульовані правовідносини, пов`язані із обов`язком дітей піклуватися про батьків та утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З матеріалів справи убачається, що позивач, який є батьком відповідача, є пенсіонером за інвалідністю, має низку захворювань та, враховуючи розмір його доходів, потребує додаткового утримання, тому апеляційний суд вважає доведеним, обґрунтованим та справедливим розмір аліментів, який відповідач повинен сплачувати на утримання позивача у розмірі 250 грн., з часу звернення позивача до суду із відповідним позовом та довічно.

При розгляді розміру утримання судом також враховані доходи відповідача, наявність у хвороби, однак такі хвороби не є важкими, а також ту обставину, що відповідач не являється непрацездатною людиною, на утриманні дітей чи непрацездатних осіб не має.

Посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що судом не враховано та не перевірено можливу відшкодовану шкоду по кримінальному проводженню не приймаються судом до уваги, оскільки вказана обставина не впливає на обов`язок дочки утримувати свого непрацездатного батька.

Інші доводи апеляційної скарги також не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2019 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний