Справа № 565/685/20
Провадження № 2-о/565/26/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Мануляка Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Нафєєвої Н.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кузнецовського міського суду Рівненської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вараська міська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Вараська міська рада Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Кузнецовського міського суду 09 червня 2020 року із заявою, в якій вона просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2014 року по день його смерті. Встановлення цього факту їй необхідно для підтвердження факту прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 .

Заява обґрунтовується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був чоловіком баби заявника по батьковій лінії ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_3 не був рідним батьком для батька заявника ОСОБА_5 , сина баби ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований у вказаній квартирі. Протягом останніх майже шести років заявник проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, оскільки за станом здоров`я та віком він не міг проживати самостійно та себе обслуговувати. Таким чином, в силу ст.ст. 1264, 1268 ЦК України, заявник є такою, що прийняла спадщину ОСОБА_3 . Однак, заявник не може підтвердити в нотаріальній конторі факт прийняття спадщини належними документами, оскільки не була зареєстрована з ним на час смерті.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у заяві.

Представник заявника - адвокат Полюхович О.І. в судовому засіданні також підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Вараської міської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв.

Представник заінтересованої особи Вараської міської ради Рівненської області Ковбасюк Л.С. в судове засідання не з`явилась та подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та зазначила, що Вараська міська рада Рівненської області заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки вимога про встановлення факту постійного проживання пов`язана з доведенням факту прийняття спадщини, на яку можуть мати права інші спадкоємці або міська рада. Зазначене свідчить про наявність спору про право, а тому просить заяву залишити без розгляду.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 30.07.2020 року, ухвалою суду без виходу до народної кімнати, відмовлено у задоволенні заяви представника заінтересованої особи Вараської міської ради Рівненської області про залишення заяви без розгляду, у зв`язку з тим, що на момент розгляду справи у Вараської міської ради Рівненської області не виникло право на звернення органу місцевого самоврядування із заявою про визнання спадщини відумерлою, оскільки не сплив один рік з часу смерті ОСОБА_3 , тобто не настав строк встановлений ч.2 ст. 1277 ЦК України, а суд не вирішує спорів щодо прав, які можуть виникнути у майбутньому. Також суду не надано доказів наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.10.2019 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 04.04.1989 року підтверджується, що ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копіє свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.02.2011 року вбачається, що заявник двічі укладала шлюб та змінювала прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 встановлено, що батьками заявника є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В свою чергу батьками ОСОБА_9 є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 .

З даних копій документів не є можливим достовірно встановити, що заявник є внучкою ОСОБА_4 , яка перебувала у шлюбі з померлим ОСОБА_3 , оскільки існує розбіжність у прізвищах заявника та ОСОБА_4 , а вимога встановлення даного факту не зазначалась заявником.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 .

З копій свідоцтва про право власності на житло від 22.08.1997 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2918263 від 25.04.2013 року встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були співвласниками по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.04.2013 рокуслідує, що ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_4 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , а з копії нотаріальної заяви від 16.04.2013 року встановлено, що заявник відмовилась на користь ОСОБА_12 , а не ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом, від спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Копією рішення ЛКК №147 від 26.05.2020 підтверджується, що ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 , потребував постійного стороннього догляду, оскільки мав вроджену ваду серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу, постійну форму фібриляції пересердь, цукровий діабет ІІ тип. До дня смерті спостерігався сімейним лікарем та соціальними службами.

З копії довідки №1909-04 від 25.05.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Місце проживання інших осіб у вказаній квартирі не зареєстроване.

З копії свідоцтва про поховання ОСОБА_3 від 05.10.2019 року, встановлено,що дане свідоцтво видане на ім`я ОСОБА_1 .

Копією Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) підтверджується, що інформація за запитом « ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 » в спадковому реєстрі відсутня.

З копії відповіді Вараської міської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 10/01-16 від 26.05.2020 на усне звернення ОСОБА_1 , останній роз`яснено, що їй необхідно звернутися до суду із відповідною заявою, оскільки ОСОБА_1 пропущено встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не подані документи, які б підтверджували б родинні відносини із померлим ОСОБА_3 .

Разом з тим, представником заінтересованої особи Вараської міської ради Рівненської області надані докази того, що померлий ОСОБА_3 перебував на обліку в територіальному центрі соціального обслуговування з 31.07.2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 як одинокий (проживаючий самотньо) громадянин з ІІІ групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома. Вказаний факт підтверджується копією заяви ОСОБА_3 від 26.07.2012 року, копією договору про надання соціальних послуг, копією наказу №52 від 31.07.2012 року та копією наказу №102 від 05.10.2019 року.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_1 .

Так, свідок ОСОБА_13 , яка перебуває у дружніх відносинах з заявником, вказала, що з 2013 по 2017 рік померлий ОСОБА_3 жив із заявником та її чоловіком по м-ну Перемоги в м. Вараш. Дітей ОСОБА_3 не має. З 2017 року заявник проживала з дідусем по м-ну Будівельників в м. Вараш. Чоловік заявника також часто відвідував їх. Вказала, що ОСОБА_1 фактично проживала у двох квартирах.

Свідок ОСОБА_14 , який є чоловіком заявника. Зазначив, що після смерті бабусі у 2012 році він та його дружина відвідували ОСОБА_3 , а з кінця 2013 року останній проживав з ними по АДРЕСА_2 . ОСОБА_14 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільний бюджет. В 2017 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 переїхали в квартиру АДРЕСА_1 . Вказав, що ОСОБА_1 фактично проживала у двох квартирах, готувала їсти та користувалася ванною у квартирі по АДРЕСА_2 .

Допитана в якості свідка заявник ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_3 був чоловіком її бабусі. Бабуся померла в 2012 році. До цього часу ОСОБА_1 допомагала бабусі по господарству. Після смерті бабусі допомагала ОСОБА_3 протягом 2013 року, оскільки він проживав сам. З 2014 року по 2017 рік ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_1 та її чоловіком. Бюджет в них був спільним. З 2017 року ОСОБА_3 захотів проживати у себе вдома, а ОСОБА_1 постійно доглядала за ним і майже завжди ночувала у нього. У помешканні ОСОБА_3 знаходився її деякий одяг. ОСОБА_3 завжди казав, що він одинокий. ОСОБА_1 було відомо, що до ОСОБА_3 навідувався соціальний працівник, однак ОСОБА_3 не хотів, щоб соціальний працівник приходив. У ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були хороші стосунки. Останні роки ОСОБА_3 потребував стороннього догляду. В останній день народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_1 не ночувала у нього, оскільки у неї був нежить. Бачила його останній раз 28.09.2019 року. Про те, що ОСОБА_3 04.10.2019 року не відчиняє вхідних дверей свого помешкання їй повідомила соціальний працівник. Вхідні двері відчиняли працівники МНС за допомогою спеціальних інструментів.

Аналізуючи наведені вище показання свідків, суд відмічає, що вказані свідки були запропоновані для допиту заявником і так як і заявник в суді дають відповідно тенденційні показання щодо обставин необхідних для встановлення відшукуваних фактів. Свідки надали суду не конкретні, а лише узагальнені показання щодо спільного проживання заявника та ОСОБА_3 , без конкретних значимих для справи фактів. Такі показання є сумнівними і не можуть покладатися в основу судового рішення.

Натомість свідок ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_3 був його сусідом. ОСОБА_3 проживав з дружиною. До ОСОБА_3 приходила якась жінка, але хто саме конкретно сказати не може.

Свідок ОСОБА_17 , яка є директором центру соціального обслуговування, вказала, що ОСОБА_3 перебував на обліку з 27.06.2012 року по день смерті в центрі соціального обслуговування, в квартирі проживав сам. ОСОБА_17 познайомилась зі ОСОБА_3 , при перевірці роботи соціального працівника. Послуги центру соціального обслуговування надавались ОСОБА_3 з 27.06.2012 року по 04.10.2019 року, його супроводжували до лікарні та магазину. Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 також перебувала на обліку в центрі соціального обслуговування.

Свідок ОСОБА_16 , яка є соціальним робітником центру соціального обслуговування, пояснила, що з 01.06.2018 року допомагала ОСОБА_3 двічі на тиждень, а саме прибирала, супроводжувала в лікарню, магазин, банк, пошту, останній місяць його життя готувала їжу. Одяг він прав самостійно в машинці. ОСОБА_16 знала, що у ОСОБА_3 є нерідна внучка, якої вона не бачила, лише одного разу спілкувалась телефоном, бо ОСОБА_3 сплутав номер телефону ОСОБА_1 із своїм. У ОСОБА_3 з ОСОБА_1 були неприязні відносини. Угоду ОСОБА_3 з сімейним лікарем укладала ОСОБА_16 . Комунальні послуги оплачувала також ОСОБА_16 за кошти ОСОБА_3 З 27 по 29 вересня 2019 року ОСОБА_16 відвідувала ОСОБА_3 , оскільки лікувала його від болю в спині. ІНФОРМАЦІЯ_5 привітала його з днем народження. 01.10.2019 року бачила його останній раз. В квартирі не було нічиїх речей, окрім самого ОСОБА_3 і до нього ніхто не приходив. Про те, що ніхто не відчиняє вхідних дверей у помешканні ОСОБА_3 повідомила телефоном заявника ОСОБА_16 .

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги письмові показання ОСОБА_9 , оскільки вони одержані з порушенням порядку встановленого законом. Надання письмових показань свідків не передбаченого нормами Цивільного процесуального кодексу України, окрім ст. 93 ЦПК України, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п.21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї»), в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У судовому засіданні не здобуто достатніх доказів, які б вказували на наявність існування ознак сім`ї, що передбачені вищевказаними правовими нормами та актами, у правовідносинах, які склалися між заявником та ОСОБА_3 з 01.01.2014 року по 04.10.2019 року.

Здійснення заявником поховання ОСОБА_3 та відвідування його помешкання протягом тривалого часу не доводять зворотнього.

Зокрема, відсутні обов`язкові умови для визнання ОСОБА_1 членом сім`ї ОСОБА_3 : факт постійного спільного проживання в тому числі і протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла та його ремонт.

За таких обставин, ОСОБА_1 не набула права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 у розумінні ст. ст. 1223, 1264ЦК України, а відмова заявника на користь ОСОБА_3 від спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 не спростовує цю обставину.

Отже, встановлення відшукуваних фактів має для заявника юридичне значення, однак у судовому засіданні не здобуто доказів, які б підтверджували обставини, що вказують на існування фактів постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2014 року по день його смерті, а тому вимоги заяви не підлягають до задоволення у зв`язку з недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вараська міська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Вараська міська рада Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 31.07.2020 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Заінтересована особа: Вараська міська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Рівненська область, м. Вараш, м-н. Будівельників, буд. 4/1, кв. 27.

Заінтересована особа: Вараська міська рада Рівненської області, Рівненська область, м. Вараш, м-н. Незалежності, буд. 1, .

Суддя Ю.В.Мануляк