Справа №: 486/106/20 Провадження № 2-н/486/41/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

24 січня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Савіна О.І., розглянувши заяву Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання" про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по житлово-комунальним послугам,

ВСТАНОВИВ:

21.01.20209 року Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне об`єднання" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з вересня 2018 року по жовтень 2019 року в сумі 4 165.75 грн. та судового збору в розмірі 210.20 грн..

Ознайомившись з заявою та доданими документами, вважаю, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ст. 165 ЦПК України, 21.01.2020 року, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 ..

23.01.2020 року на адресу суду надійшло повідомлення ЦНАП Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №177 від 26.01.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , за адресою зазначеною в судовому наказі: АДРЕСА_1 , не зареєстрований і взагалі не зареєстрований в м. Южноукраїнську.

У відповідності до ч.9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що Комунальному підприємству "Житлово-експлуатаційне об`єднання" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, слід відмовити.

Частиною 2 ст. 167 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч. 9 ст. 165, ч.1 ст. 166 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Комунальному підприємству "Житлово-експлуатаційне об`єднання" у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по житлово-комунальним послугам, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін