Справа № 367/8249/19
Провадження №2-з/367/206/2020
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

31 липня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Саранюк Л.П.,

за участі секретаря Бабакової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищевказана заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 . За змістом поданої заяви просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на 14 об`єктів нерухомого майна належних відповідачу та заборонити ОСОБА_3 відчужувати право власності третім особам шляхом продажу, дарування, безоплатної передачі або будь-яким іншим способом вищезазначене нерухоме майно.

В судове засідання сторони не викликалися.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов висновку, що подана заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області з 27 листопада 2019 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення грошових коштів в сумі 340 100,67 грн.

Заявник стверджує, що на даний час існує гостра необхідність у забезпеченні позову у вказаний ним спосіб, оскільки у разі його не застосування буде порушено охоронювані законом права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом з наданої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 202847039 від 04.03.2020, відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 15.02.2019 у кримінальній справі № 760/4438/19 накладено арешт на 12 із 14 належних відповідачу ОСОБА_3 об`єктів нерухомого майна на які заявник просить суд накласти арешт.

З вказаного вбачається, що на даний час з належного відповідачу нерухомого майна не під арештом перебувають тільки два об`єкти:

1) квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 25,5 кв.м.; декларація про готовність об`єкта до експлуатації: КС02 від 04.12.2018; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109; номер запису про право власності: 35215196;

2) квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 25,9 кв.м.; технічний паспорт 02039 виданий 20.11.2018; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109; номер запису про право власності: 31963906.

Також з матеріалів справи вбачається, що вартість однокімнатної квартири у ЖК Покровський в смт. Гостомель Київської області становить від 508 тисяч гривень.

Поскільки між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про стягнення з Відповідача грошових коштів в сумі 340 100,67 грн., то суд вбачає на можливо накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 25,5 кв.м.; декларація про готовність об`єкта до експлуатації: КС02 від 04.12.2018; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109; номер запису про право власності: 35215196 із забороною відчуження. В іншій частині задоволення заяви суд відмовляє.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

На підставі вищевикладеного заява підлягає до часткового задовлення.

Керуючись ст.ст. 149 153, 260-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 25,5 кв.м.; декларація про готовність об`єкта до експлуатації: КС02 від 04.12.2018; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109; номер запису про право власності: 35215196, яка згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 202847039 від 04.03.2020 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 та заборонити ОСОБА_3 відчужувати право власності третім особам шляхом продажу, дарування, безоплатної передачі або будь-яким іншим способом вищезазначене рухоме майно.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.П. Саранюк