Справа № 541/1022/20
Провадження №2-о/541/71/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 липня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої, судді Андрущенко-Луценко С.В.,

з участю секретаря Непокупній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного, постійного проживання з чоловіком та перебування на його утриманні, заінтересована особа: Миргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України.

В С Т А Н О В И В:

02.06.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою про встановлення факту сумісного, постійного проживання з її чоловіком ОСОБА_2 та перебування на його утриманні до ІНФОРМАЦІЯ_1 смерті останнього. Встановлення цих фактів заявниці необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона 01.06.1982 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Вони проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , але ОСОБА_2 був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку зі смертю чоловіка, вона звернулася до Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою щодо оформлення пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка. Їй було відмовлено через різну адресу їх реєстрації та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на його утриманні.

Заявниця ОСОБА_1 при судовому розгляді справи свою заяву підтримала та просила її задовольнити, як законну та обґрунтовану.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що проживають по-сусідству із заявницею ОСОБА_1 , були особисто знайомі з її чоловіком ОСОБА_2 , спілкувалися з ним та заявницею , а тому їм достовірно відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 більше 10 років сумісно проживали в АДРЕСА_1 , опікувалися один одним. В квітні 2020 року чоловік заявниці помер.

Заінтересована особа - представник Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.40).

09.06.2020 ухвалою суду, заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, постановлено проводити розгляд справи в окремому провадженні (а.с.29).

Із заяви, пояснень заявниці, свідків, доданих до заяви матеріалів судом встановлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.1982, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5).

Згідно з актом від 22.05.2020 підписаним головою вуличного комітету, померлий ОСОБА_2 , проживав по АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_2 з 29.03.1964 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , про що свідчить відмітка в його паспорті (а.с.8).

ОСОБА_1 являється пенсіонеркою, з 13.04.2007 отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням виданим 29.05.2007 року (а.с. 11).

Згідно довідки про доходи від 18.06.2020 наданої заінтересованою особою, заявниця отримує пенсію за віком, розмір якої станом на квітень 2020 року становить 1 709,84 грн (а.с.42).

Відповідно до довідки від 18.06.2020 виданої Управлінням з питань перерахунків пенсій №24 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_2 отримував пенсію за віком, розмір якої за березень 2020 становить 5624,32 грн (а.с.36-39).

Аналізуючи зміст довідок слід прийти до переконання про значну різницю між пенсією ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування особи на утриманні померлого, суд також приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Частиною 1ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1ст.38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Факт постійного проживання заявниці разом з її чоловіком підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями свідків.

Факт перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка підтверджується належними і допустимими доказами доданими до матеріалів справи. Оскільки із матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 отримував пенсію розмір якої більший за розмір пенсії заявниці. Відтак основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку чоловіка, який надавав їй утримання.

Враховуючи наведені докази, суд вважає за можливе встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та перебування заявниці на утриманні її чоловіка до моменту його смерті.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 4, 10, 12, 19, 141, 263, 265, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту сумісного, постійного проживання з чоловіком та перебування на його утриманні, заінтересована особа: Миргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України (вул. Гоголя,107 м.Миргород Полтавської області), - задовольнити.

Встановити факт сумісного, постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Слобідка Миргородського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 , а саме з часу призначення їй пенсії за віком з 13.04.2007 із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем м. Умань Черкаської області по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд .

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко