Ухвала

30 липня 2020 року

м. Київ

справа № 185/6858/19

провадження № 61-10353ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В.М.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, обґрунтовуючи його тим, що вони працюють на посадах інкасаторів-водіїв відділу організації інкасації, перерахунку та зберігання валютних цінностей сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей № 4 філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України».

Наказом філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» від 24 червня 2019 року за № 1599-к позивачів було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді догани, позбавлено персональних надбавок за високі досягнення у праці.

Підставою для винесення вищезазначеного наказу стали висновки службового розслідування, затверджені начальником філії 21 червня 2019 року, щодо факту відсутності шин на автомобілях «Форд Транзит», що належать АТ «Ощадбанк», та спричинення збитку банку на загальну суму 24 687,00 грн.

Вважають, що відповідачем були порушені вимоги трудового законодавства, а саме, не встановлено розмір прямої дійсної шкоди, завданої позивачами, не встановлена вина працівників, а саме, в чому вона полягає, з визначенням її ступеня.

Крім того, як вважають позивачі, відповідачем порушено порядок проведення службового розслідування в частині ознайомлення з наказом про проведення службового розслідування, а також із самим висновком службового розслідування та порядком його оскарження.

Враховуючи зазначене, позивачі просили суд визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» Карташової М. Ю. «Про оголошення догани» від 24 червня 2019 року № 1599-к в частині накладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та скасування персональної надбавки за високі досягнення у праці.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» Карташової М. Ю. «Про оголошення догани» від 24 червня 2019 року за № 1599-к у частині накладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та скасування персональної надбавки за високі досягнення у праці.

Вирішено питання щодо судового збору.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2020 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року залишено без змін.

У липні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2020 року.

Положенням пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК Українизакріплено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Однак, таке право на касаційне оскарження не є абсолютним та безумовним, скаржник зобов`язаний обґрунтувати причини такого звернення, що дозволяють ініціювати проведення судового розгляду справи в третій раз.

Так, у положенні частини «с» статті 7 Рекомендацій № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, акцентується увага на тому, що скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Всі мотивування особи, яка подає касаційну скаргу, вже були предметом розгляду в судах двох інстанцій і не потребують додаткового перегляду.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК Українирозташована у розділі«Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи, ціну позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для обов`язкового скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко