Справа № 587/786/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Суми

Сумський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Черних О.М.,

з участю секретаря судового засідання Землюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області (с. Стецьківка, вул. Леніна, 20, Сумського району, Сумської області) про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в період часу з 20.04.2018 року по 13.11.2019 року син постійно проживав разом з ним, а потім, не зважаючи на його волевиявлення, відповідач забрала його до м. Києва, де мешкав до грудня 2020 року, Але оскільки умови проживання дитини були неналежними, дитина не змогла пристосуватись до життя в Києві, відповідач в грудні 2019 року привезли дитину до позивача та залишила з ним.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області до суду також не з`явився, направши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 07.07.2007 року по 18.01.2018 року сторони перебували в шлюбі (а.с. 9-11). ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитини ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 24).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/3254/17 від 18 січня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано та вирішено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 9-11).

На даний час неповнолітній ОСОБА_3 , 2009 року народження проживає разом з батьком, що підтверджується відповідними довідками Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 18, 20).

Згідно ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1, 2 ст. 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

Відповідно до характеристики ФОП « ОСОБА_5 » позивач ОСОБА_1 зарекомендував себе ініціативним, відповідальним і надійним робітником, здатним виконувати доручені завдання у встановлені терміни (а.с. 17). Згідно довідки про доходи встановлено, що загальна сума доходу ОСОБА_1 з 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року складає понад 25000,00 гривень (а.с. 19).

У відповідності до висновку органу опіки та піклування при Стецьківської сільської ради встановлено, що даний орган вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 2009 року народження, з батьком ОСОБА_1 (а.с. 25).

З листа служби у справах дітей Сумської РДА вбачається, що ним був підготований запит до служби у справах дітей Святошинського району м. Києва, і відповідно до відповіді повідомлено наступне: неповнолітній ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_3 , житлово0побутові умови створені частково, стан квартири потребує ремонту, хлопчик проживає в одній кімнаті з матір`ю та співмешканцем. ОСОБА_2 попереджено про можливу адміністративну відповідальність у разі невиконання нею батьківських обов`язків (а.с. 26, 27).

Враховуючи викладене, суд вважає що в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 разом з батьком.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути 840 грн. 80коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області (с. Стецьківка, вул. Леніна, 20, Сумського району, Сумської області) про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: реєстрації: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних