Справа № 465/97/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 липня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Іванюк І.Д.

за участі секретаря Гербут Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач в січні 2020 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачкою, мотивуючи позовні вимоги тим, що перебуває із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2018 року. Від спільного подружнього життя дітей немає. Спільне життя у шлюбі в них не склалось, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя і ведення спільного господарства, через що постійно виникали сварки, чому сумісне життя і збереження сім?ї стало неможливим. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, підстав для примирення, а також подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Із врахуванням наведеного, вважає збереження шлюбу таким, що суперечитиме його інтересам, а тому просить позов задоволити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів викладених у такому та додатково пояснив, що вони з відповідачкою перед одруженням спілкувались близько 3 місяців, а тому недостатньо вивчили один одного, після одруження з?ясувалось, що вони є людьми з різними характерами, поглядами на життя та ведення господарства. За час спільного проживання між ними постійно виникали конфлікти, а тому вони більше 6 місяців проживають окремо. Ствердив, що втратив до відповідачки хороші почуття, примирення між ними не можливе, а тому просив позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень суду не надала, у зв`язку з чим у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідачки, постановляючи заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 27.01.2018 року у Залізничному районному у м. Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 20 /а.с. 4/.

Від спільного подружнього життя дітей у них немає.

Також з пояснень позивача наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, між ними довгий час немає взаєморозуміння, з січня 2020 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, позивач помиритися не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Вказані обставини стверджуються також і матеріалами позову, а від так суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження та підлягають до задоволення.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 264, 265, 274, 279, 281-286, 288, 354-355 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у Залізничному районному у м. Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 27.01.2018 року актовий запис № 20.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Повний текст судового рішення складено та підписано 30.07.2020 р.

Суддя Іванюк І.Д.