Провадження № 2/229/260/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 липня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Дружківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

в позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що відповідачка є її рідною донькою. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3 . Відповідачка не перебуває у шлюбі, а тому відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З січня 2018 року ОСОБА_2 залишила свого сина, тобто разом з ним не проживає. Відповідачка не займається вихованням сина, не дбає про фізичний та духовний розвиток. Вона ніколи не турбувалась про стан його здоров`я та раціон дитячого харчування. ОСОБА_2 ніколи не зустрічала його з дитячого садка. Не займається створенням умов для отримання ним освіти. Позивачка вказала, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи (психічне захворювання). ОСОБА_1 просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02.11.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі; призначено підготовче засідання.

Згідно з ухвалою суду від 22.11.2019 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі; призначено справу до судового розгляду.

У судове засіданні позивачка ОСОБА_4 не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена судовою повісткою, про що у справі є розписка. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає.

Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Дружківка, Донецька область народилася ОСОБА_2 . Її батьками вказані ОСОБА_5 (батько), ОСОБА_1 (а.с.08).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дружківка Донецької області народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 464 від 09.12.2016 року. Батьками дитини вказані ОСОБА_6 (батько), ОСОБА_2 (мати) (а.с.07).

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 6 від 09 грудня 2016 року вказано, що відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с16).

У квартирі АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: ОСОБА_1 , 1974 року народження, разом з донькою ОСОБА_2 , 1995 року народження та малолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.09).

Згідно з актом від 30 вересня 2019 року б/н, складеного КП «Комсервіс» Дружківської міської ради Донецька область, у квартирі АДРЕСА_1 , з січня 2018 року ОСОБА_2 не мешкає. Зі слів сусідів її місце знаходження не відоме (а.с.10).

ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи з дитинства, внаслідок психічного захворювання (а.с13-15).

Відповідачка ОСОБА_2 не бере участі у вихованні сина ОСОБА_3 , не цікавиться станом його здоров`я, фізичним та духовним розвитком. Вона жодного разу не забирала дитину з дитячого садочка « Сонечко », з педагогами не контактує (а.с.11-12.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 ніколи не займалася вихованням свого сина ОСОБА_3 . Обов`язки матері виконує його бабуся ОСОБА_1 . Остання з любов`ю та турботою відноситься до онука. Нажаль, дитина не знає батькової уваги збоку матері.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції).

З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо неповнолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України).

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 13 липня 2020 рок №3280/0.136/0-20 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд дійшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про це свідчать наступні обставини: з січня 2018 року відповідачка з сином не мешкає. Остання не приймає участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_3 . ОСОБА_2 є інвалідом дитинства 2 групи. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації має низку обмежень життєдіяльності щодо освіти та трудової діяльності. При цьому, стан її здоров`я не є перешкодою для виконання не батьківських обов`язків. У судовому засіданні 21 лютого 2020 року відповідачка пояснила, що не планує проживати з сином, не готова бути матір`ю своєї дитини. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина.

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 259, 263-265, 280-282ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Дружківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис про народження № 464 від 09 грудня 2016 року, зроблений Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Копію рішення після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 липня 2020 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О. М. Грубник