Єдиний унікальний номер: 223/1162/19
Провадження номер: 2/223/82/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Гнитько А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 15 квітня 1999 року уклала з відповідачем ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Договір був оформлений сторонами у формі біржового контракту №044-н на Донецькій товарній біржі, яка не припинила свою діяльність, але зареєстрована на тимчасово окупованій території України у місті Донецьку, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Під час укладення біржового контракту сторони досягли істотних умов договору купівлі продажу, що підтверджується фактичними діями сторін, а саме, передачі нерухомого майна від однієї сторони до другої у фактичне володіння, користування та розпорядження, визнання права власності на майно за позивачкою. На теперішній час у ОСОБА_1 виникла потреба у відчуженні вищезазначеної квартири, однак у зв`язку з тим, що біржовий контракт, посвідчений Донецькою товарною біржею, виконаний з порушенням вимог ст. 227 ЦПК України, є недійсним та таким, що обмежує права позивачки на здійснення дій пов`язаних з оформленням відповідних витягів про право власності та відчуження даного нерухомого майна. Тому, ОСОБА_1 просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу №044-н від 15 квітня 1999 року, укладений на Донецькій товарній біржі, та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Від позивачки на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 22, 33).

Згідно доповідних кур`єра Вугледарського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року, від 06 березня 2020 року, від 13 липня 2020 року, від 28 липня 2020 року та довідок оператора поштового зв`язку про причини невручення поштових відправлень за адресою проживання відповідача, зазначеною в позові, вручити судові повістки останньому про виклик до суду виявилось не можливим, оскільки фактично ОСОБА_2 за даною адресою відсутній (а.с. 12, 17, 20-21, 26, 30, 40).

У зв`язку з викладеним Вугледарським міським судом Донецької області, з метою повідомлення відповідачу про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 06 грудня 2019 року, від 19 лютого 2020 року, від 28 березня 2020 року та від 22 липня 2020 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 13, 15, 25, 36).

Однак, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов або додаткових доказів до суду не надходило.

Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило.

Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі доказами та документами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 15 квітня 1999 року було укладено договір купівлі-продажу, який укладено на Донецькій товарній біржі, за яким відповідач ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала відповідачу на підставі Договору міни серії ААВ № 373948 від 05 грудня 1996 року, зареєстрованому у БТІ м. Донецька в реєстраційний книзі за реєстровим номером 5/5 дк-173 (138) від 26 лютого 1997 (а.с. 5).

Як вбачається з реєстраційного посвідчення квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» м. Вугледара, зареєстрована за ОСОБА_1 та належить останній на праві приватної власності, що записано в реєстраційну книгу №2/2 ДК (37) за реєстраційним номером 758 від 28 квітня 1999 року (а.с. 6).

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу №044-н від 15 квітня 1999 року ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» 28 квітня 1999 року було видано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , який було зареєстровано за інвентарним номером 2/2 ДК (37), реєстраційний номер 758. У відповідності до технічного паспорту ОСОБА_1 є власником вищезазначеної квартири (а.с. 7-8).

Правовідносини, які склалися між позивачкою та відповідачем на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , мали місце до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року. А тому, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу України в редакції 1996 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1996 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1996 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Окрім того, суд вважає необхідним зауважити, що у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу у 1999 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню і вважалися укладеними з моменту їх реєстрації на біржі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, окрім нотаріального посвідчення договору. Тому, суд вважає доцільним визнати договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 15 квітня 1999 року на Донецькій товарній біржі - дійсним, та визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1996 року), ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» (в редакції від 16.02.1993 року), ст. ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 044-н від 15 квітня 1999року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в Донецькій товарній біржі, як договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою міста Донецька Донецької області, право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 35,9 метрів квадратних, житловою площею 17,9 метрів квадратних.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.