печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Диба І.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів та третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою судді від 14.05.2019 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

14.01.2020 р. представником позивача було подано через канцелярію суду заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_1 , кадастровий номер 00:82:298:0018, що належить на праві власності ОСОБА_6 до вирішення цієї справи по суті та набранням рішення законної сили; накладення арешту на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 до вирішення цієї справи по суті та набранням рішення законної сили.

В судовому засіданні представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав, та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечувала, вважаючи їїї необгрунтованою.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Постанова № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Проте, наведені в заяві про забезпечення позову доводи про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок не є безспірним свідченням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову у даній справі. Припущення про можливе невиконання чи утруднення виконання рішення суду не є достатньо обґрунтованим, адже заява не містить відповідних доказів з цього приводу.

Суд вважає, що оскільки зазначені заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л. Бусик