Провадження № 2/234/692/20
23 січня 2020 року
Краматорський міський суд Донецької області у складі
головуючого судді Переверзевої Л.І.,
секретаря Лисенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,-
До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову позивач посилалась на наступні обставини.
На підставі договору дарування квартири від 07.08.2018 року, їй на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В зазначеній квартирі, крім неї, зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З серпня 2018 року Відповідач в зазначеній квартирі не проживає. його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги він не сплачує, квартирою не цікавиться, що підтверджується актом про не проживання, який додається до позовної заяви.
На теперішній час Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
В зв`язку з реєстрацією Відповідача в належній їй квартирі, вона позбавлена законного права отримувати субсидію, що змушує її сплачувати непомірно велику вартість комунальних послуг.
Вона неодноразово пропонував Відповідачеві самостійно перереєструватися за адресою свого фактичного місця проживання, але він відмовляється з незрозумілих для неї підстав.
На теперішній час вона отримує мінімальну пенсію, що фактично ставить її на грань виживання.
Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не проживає без поважних причин за місцем реєстрації більше як один рік, а саме: протягом півтора роки.
Зняття з реєстрації місця проживання в досудовому порядку без участі відповідача неможливо.
Просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ..
Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно вимог статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були повідомлені належним чином про слухання справи, не повідомили суд про причини своєї неявки, відзиву на позов не надали. Позивач не заперечувала проти заочного врозгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні обставини.
Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 07.08.2018 року за реєстровим №1700.
Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
В ч. 3 вказаної статті зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Факт непроживання ОСОБА_2 у вказаному житловому приміщенні підтверджується актом про непроживання від 07.11.2019 року, складеним Краматорською міською радою.
В ст. 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Разом з тим Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у вказаному житловому приміщенні не проживає без поважних причин понад півтора роки, участі в утриманні квартири не приймає, особисті речі не зберігає.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме , квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі статей 391,405ЦК України та керуючись статтями 10, 12, 81, 263, 265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме,квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Л. І. Переверзева