Справа № 242/918/19
Провадження № 2-о/242/146/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді: Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 27 лютого 2020 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності померлій та в якій вона була зареєстрована та проживала до смерті. Він доглядав за своєю матір`ю та проживав з нею однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 , однак сам був зареєстрований за іншою адресою. Крім нього спадкоємцем першої черги є ще один син померлої ОСОБА_2 , який спадщину у встановлений строк не прийняв та до суду для продовження додаткового строку для прийняття спадщини не подавав позову.Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті матері, у зв`язку з тим, що він фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки не надано документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем. Встановлення факту проживання однією сім`єю позивачу необхідно для отримання спадщини, як спадкоємця першої черги. Просить суд встановити факт сумісного проживання з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання та задоволено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06 квітня 2020 року було задоволено клопотання заявника та витребувано у приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєва Ю.О. копію спадкової справи № 4/2020 заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04 травня 2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, просить задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник відповідача - Селидівської міської ради - у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує та зазначив, що спадщину після смерті матері не прийняв та не претендує на спадщину, просив позовні вимоги задовольнити.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно свідоцтва про народження виданого Іловайським МіськЗАЦС 12 січня 1949 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 19 листопада 2019 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 713.

Відповідно до довідки від 17 лютого 2020 року виданої ОСББ «Пролісок» м. Селидове за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 , разом з нею на час її смерті проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 видане 05 березня 1994 року службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» зареєстрованого Селидівським БТІ у книзі реєстрації за № 3314, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Згідно акта про проживання від 20 липня 2020 року складеного головою ОСББ «Промінь м. Селидове», встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 фактично проживає ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначили, що вони є сусідками померлої ОСОБА_3 , яка протягом останніх трьох років проживала разом зі своїм сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті ОСОБА_3 . Крім того зазначила, що ОСОБА_1 проживав з матір`ю, так як остання була похилого віку та потребувала стороннього догляду.

Заявник обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що він позбавлений можливості оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки документи, які підтверджують факт їх проживання разом відсутні.

Разом з тим, суд бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що ОСОБА_1 , який є сином померлої ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті останньої.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено черговість спадкування за законом, зокрема спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, якщо вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

З копії матеріалів спадкової справи, вбачається, що приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області було заведено спадкову справу № 4/2020 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви про прийняття спадщини від 07 лютого 2020 року № 5 від ОСОБА_1 . Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Згідно даних Спадкового реєстру Першою селидівською держаною конторою від імені померлого 19 червня 2003 року було посвідчено заповіт. Відповідно до копії заповіту посвідченого 19 червня 2003 року державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, все своє майно у тому числі квартира АДРЕСА_2 заповіла у рівних частках кожному ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування.

Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Спадкоємцем, який після смерті ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є позивач ОСОБА_1 .

Спадкоємець ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у судове засідання надав заяву, у якій зазначив, що не бажає приймати спадщину після смерті матері, тобто не виявив згоду щодо прийняття спадщини.

Згідно із ст.. 1296 ЦПК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Донецької області від 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Разом з тим, відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Проаналізувавши надані докази, суд вважає доведеним факт того, що на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому наявні підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення її спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Селидівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04 серпня 2020 року.

Суддя Н.О. Хацько