Справа № 461/2881/20 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/1703/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
УХВАЛА

28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Львівського апеляційного судувід розгляду справи № 461/2881/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання,

в с т а н о в и л а:

У провадженні Львівського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання.

14 липня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відвід колегії суддів Львівського апеляційного суду: Шандрі М.М., Левику Я.А., Струс Л.Б. у справі № №461/2881/20. В обґрунтування заяви посилається на те, що дана колегія суддів розглянула чотири апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Галицького районного суду м. Львова у справах №461/87/19; №461/4683/19; №461/7452/19 та №461/34/20, щодо передачі справи за підсудністю, де постановами Львівського апеляційного суду від 08.10.2019, 20.01.2020 та 19.03.2020 було відмовлено в задоволенні апеляційних скарг. Вважає, що у даної колегії суддів є позиція, яка не узгоджується з чинним законодавством. Звертає увагу на те, що він заявляв клопотання про розгляд справи за участю учасників справи, однак його клопотання колегією суддів були залишені без уваги. Зазначає, що постанову Львівського апеляційного суду від 14 березня 2017 року ( у складі суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М., Ванівського О.М.) в справі за №465/6778/15, де ОСОБА_1 являвся стороною у справі, було скасовано постановою Верховного Суду України від 30 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 лютого 2017 року( у складі суддів:Левика Я.А.,Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.) в справі за №463/6046/15-ц, де ОСОБА_1 являвся стороною у справі, було скасовано постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2018 року, що викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів.

Розглянувши заяву про відвід, колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід підлягає до задоволення з таких мотивів.

Підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно п. 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

ЄСПЛ у рішення по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Безсторонність визначається Європейським Судом відповідно до суб`єктивного підходу, який бере до уваги особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також, відповідно до об`єктивного підходу, що передбачає надання суддею гарантій, достатніх для усунення будь-якого правомірного сумніву у цьому відношенні. Судді повинні за всіх обставин діяти безсторонньо з тим, щоб забезпечити відсутність правомірних підстав у громадян підозрювати якусь упередженість. У цьому відношенні безсторонність повинна бути очевидною як під час виконання суддею судових функцій, так і інших дій.

Таким чином, враховуючи наведене та з метою гарантування впевненості усіх учасників справи щодо безстороннього суду при вирішення цього спору, колегія суддів вважає, що відвід колегії суддів у даній справі підлягає задоволенню.

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у даній справі підлягає задоволенню для уникнення сумнівів в учасників даної цивільної справи у неупередженості та об`єктивності складу суду при розгляді справи.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Відвід заявлений ОСОБА_1 задовольнити.

Відвести колегію суддів: Шандру М.М., Левика Я.А., Струс Л.Б. від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 квітня 2020 рокуу справі № 461/2881/20.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 28.07.2020

Головуючий

Судді