Справа № 502/1844/15-ц
УХВАЛА

05 серпня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.І.

розглянувши подання

державного виконавця Кілійського районного відділу державної виконавчої служби

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду з поданням, відповідно до якого просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом по справі № 502/184/15-ц, виданим 20.05.2016 року Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ПФУ в Одеській області надміру виплачену пенсію в розмірі 4995, 00 гривень.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що в провадженні Кілійського РВ ДВС ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні знаходиться виконавче провадження № 61278172 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ПФУ в Одеській області надміру виплачену пенсію в розмірі 4995, 00 гривень.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем 14.02.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не подано, будь -яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Згідно з відповідями від Державної фіскальної служби України відкритих рахунків в банківських установах у боржника не виявлено, інформація про джерела отримання доходів відсутня. Згідно з відповідями від Пенсійного фонду України інформацію про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, осіб - боржників, які отримують пенсії не знайдено. Згідно з відповідями від МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

На запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було з`ясовано, що 21.09.2017 року боржнику було накладено арешт на майно по іншому виконавчому провадженню, проте нерухоме майно за боржником не зареєстроване.

20.07.2020 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника в AT КБ «ПриватБанк» та АТ «Універсал Банк».

Державним виконавцем 14.02.2020 року на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

17.03.2020 року виходом за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Горького АДРЕСА_4 25 було з`ясовано, що майна належного боржнику не виявлено, про що було складено акт державного виконавця.

Боржник ухиляється від виконання судового рішення, у зв`язку з чим, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом по справі № 502/184/15-ц, виданим 20.05.2016 року Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ПФУ в Одеській області надміру виплачену пенсію в розмірі 4995, 00 гривень.

Державний виконавець за викликом суду в судове засідання не з`явився.

Дослідивши додані до подання матеріали виконавчого провадження, проаналізувавши відповідні положення законодавства, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є наявність неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобов`язань до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Вільне пересування громадян і вибір ними місця проживання (перебування), як і право вільно залишати територію України гарантоване ст. 33 Конституції України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Крім того, слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник отримав виклик до ДВС та навмисно ухиляється від виконання рішення, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Державний виконавець не надав суду належних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання боргових зобов`язань.

Обмеження в праві виїзду за межі України є крайнім заходом впливу на боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

При цьому державний виконавець не позбавлений можливості в подальшому звернутись з аналогічним поданням, яке має бути належним чином обґрунтоване.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников