Справа № 346/6054/19
Провадження № 2/346/641/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря - Васильчук Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був її батько - ОСОБА_5 . Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані і проживали: ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_6 - дочка, ОСОБА_7 - син, ОСОБА_2 - невістка, ОСОБА_3 - онук. На час ліквідації в господарстві проживали : ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить1/6 частині житлового будинку з господарськими спорудами. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра, ОСОБА_6 , спадкоємцем якої був батько, ОСОБА_5 оскільки мати ОСОБА_4 на спадщину не претендувала, однак свідоцтва про право власності він не отримав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. 03 жовтня 2007 року був складений заповіт, в якому все своє майно ОСОБА_5 заповів ОСОБА_7 . Однак ОСОБА_7 заяви до нотаріуса у встановлений законом термін не подав і не проживав з померлим за однією адресою, тому вважається там що спадщину за заповітом не прийняв. Спадкоємцем першої черги за законом на спадщину є вона, оскільки дружина померлого ОСОБА_4 на спадщину не претендує. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_7 , спадкоємцем якого є вона, оскільки спадкоємці першої черги на спадщину за законом, а саме мати померлого ОСОБА_4 , дружина померлого ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 на спадщину не претендують. З метою оформлення права власності вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було рекомендовано звернутися до суду, оскільки часток членів колгоспного двору не виділено. Просить визнати за нею право власності на - житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Судом встановлено, що будинковолодіння в АДРЕСА_2 належало на праві власності колгоспного двору ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 09 березня 1989 року № 59, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності від 15 березня 1989 року (а.с.13 ).

Згідно довідки Ценявської сільської ради від 14 червня 2019 року №320 станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані і проживали: ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_6 - дочка, ОСОБА_7 - син, ОСОБА_2 - невістка, ОСОБА_3 - онук (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7), спадкоємцем якої був батько, ОСОБА_5 оскільки мати ОСОБА_4 на спадщину не претендувала, однак свідоцтва про право власності він не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).03 жовтня 2007 року був складений заповіт, в якому все своє майно ОСОБА_5 заповів ОСОБА_7 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинкк, господарських будівель та споруди, що знаходяться в АДРЕСА_2 .

Спадкоємцем є позивач ОСОБА_1 , оскільки спадкоємці першої чергм за законом на спадщину ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують.

Однак, оскільки часток голови колгоспного двору та його членів не виділено, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане будинковолодіння неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1234, 1268 ЦК України та, керуючись ст.ст. 197-200, 206 ч.1, 239, 247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_3 право власності на житловий будинок,позначений в технічному паспорті під літерою А, загальною площею 44,7 кв.м. житловою - 21,2 кв.м. та господарські будівлі і споруди : курник позначену літерою Б, літня кухня позначену літерою В, стодола літерою Г, навіс позначену літерою Д, курник позначену літерою Ж, вбиральня позначену літерою З, замощення № І, ІІІ, криницю № ІІ, ворота , огорожу № 1-4 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Васильковський В. В.