ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/5580/19
Провадження № 22-ц/4820/64/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника апелянта ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року (суддя Стефанишин С.Л.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_4 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що з 20 липня 2002 року з відповідачем вони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 січня 2017 року шлюб між ними розірвано. На підставі заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2016 року з нього на утримання доньки ОСОБА_5 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. 22 лютого 2017 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 та від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З цих підстав в нього виник обов`язок щодо матеріального утримання малолітнього сина та дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною

У зв`язку з цим позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 , на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2016 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до розміру 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вважає вказане рішення незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що позовна заява про зменшення розміру аліментів мала містити правові підстави зменшення розміру аліментів, але таких підстав надано Позивачем не було.

Крім того, порівнюючи матеріальний стан сторін очевидним є той факт, що зменшення розміру аліментів потягне за собою і до того скрутне становище Відповідача та її дітей, оскільки ОСОБА_3 окрім дочки ОСОБА_5 має маленьку дитину та перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років з 10 липня 2017 року. Відповідач не перебуває у шлюбі та фактично утримує двох дітей сама. Окрім того, особистого житла у власності ОСОБА_3 немає, а сама з дітьми вона винаймає житло для проживання.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у шлюбі з 20 липня 2002 року, який згодом за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 січня 2017 року розірвали. Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої за заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 8 липня 2016 року позивач зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) (а. с. 6-7).

Проте, з часу ухвалення рішення у справі про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , сімейний та матеріальний стан позивача змінився. На даний час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_11 з 22 лютого 2017 року та у них народився син, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина знаходиться на утриманні батька, позаяк матір дитини зайнята її доглядом до виповнення дитиною трьох років та потребує матеріальної допомоги Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 22 лютого 2017 року та свідоцтвом про народження дитини (а. с. 8-9).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відбулись істотні зміни в матеріальному та сімейному стані позивача, що є підставою для зменшення розміру призначених аліментів.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень ст. 192 СК України вказує на те, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

Право стягувача або платника аліментів вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст. 182 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, в силу ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, та навпаки).

З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення судом рішення про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на дитину, його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки він уклав шлюб і у нього народився син. Зараз на його утримання перебуває малолітній син та дружина, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною і відповідно не працює.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище дітей прийшов до висновку про задоволення позову та зменшення розміру стягуваних аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до однієї шостої частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Посилання апелянта, що позовна заява про зменшення розміру аліментів мала містити правові підстави зменшення розміру аліментів, але таких підстав надано Позивачем не було є необґрунтованою. Позивач послався на норми закону, які визначають можливість зменшення розміру аліментів.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить переконливих доводів щодо неправильності визначення судом розміру аліментів на дитину.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 27 січня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк