Справа № 539/1425/20
Провадження № 2/539/749/2020
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді Даценка В.М.,
з участю секретаря Джадан І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни в порядку спрощеного провадження позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про визнання дій щодо встановлення плати за розподіл природного газу з 01.01.2020 року неправомірними,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про визнання дій щодо встановлення плати за розподіл природного газу з 01.01.2020 року неправомірними.
Мотивує позов тим, що він успадкував житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , особовий рахунок 3000650, переоформлений за його заявою 30.01.2020 року.
14.02.2020 року відповідачем по вищевказаному особовому рахунку було надано рахунок за послуги з розподілу природного газу за лютий 2020 року, місячна вартість якого складала 15 гривень 02 копійки, починаючи з 01.01.2020 року.
Крім цього у своїй заяві він просив Відповідача рахунки з розподілу природного газу надсилати йому за адресою фактичного місця проживання, відповідно до поданої ним заяви від 30.01.2020 року при переоформленні особового рахунку.
17.02.2020 року та 14.05.2020 року ним було проведено оплату Відповідачеві, послуг з розподілу природного газу, згідно його рахунків за січень - травень 2020року в сумі 60,06 грн. та 15,01 грн. відповідно, а всього на суму 75,07 грн.
13.03.2020 року на його заяву Відповідачем було надано відповідь, якою зазначено, що ним (споживачем), спожито природного газу за газовий рік в обсязі 143 м.куб. та визначено плату за розподіл природного газу 15 грн.02 коп. за місяць, при цьому ніяких змін в свій облік спожитого ним газу та визначення місячної плати за фактично спожитий газ за газовий рік, згідно поданої заяви від 17.02.2020 року та доданих до неї фотокопій газового лічильника внесено не було і відмовлено у направленні рахунку за послуги з розподілу природного газу, відповідно до поданої заяви 30.01.2020 року. Тобто відповідач фактично відмовив у здійсненні перерахунку суми за нарахування плати за розподіл природного газу з 01 січня 2020 року та направленні за вказаною в заяві від 30.01.2020 року адресою рахунку за послуги з розподілу природного газу, з чим він категорично не згоден.
У відповідності до пункту 4 підпункту 4, 9розділу Кодексу, Відповідач має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.
В зв`язку з цим вважає необґрунтованим проведений відповідачем розрахунок обчислення місячної плати у наданій відповіді від 11.03 2020 року та неправомірним встановлення йому плати з послуги з розподілу природного газу з 01.01.2020 року.
18.03.2020 року він повторно звернувся до Відповідача, з проханням про надання письмового підтвердження, зафіксованого ним обсягу спожитого ним природного газу, за газовий рік, та внесеного до обліку Відповідача, на підставі даних його контролерів (працівників) станом на 11.05.2018 року та на 12.09.2019 року, даних обліку.
13.05.2020 року відповідачем йому повторно було надано відповідь від 30.04.2020 року №997, з якої, а саме даних про його фінансовий стан (додаток №3 №4) ним дійсно було підтверджено, що фактичний обсяг спожитого ним природного газу на підставі контрольного зняття показу його лічильника контролером та засвідчено підписом споживача.
Він вважає, що Відповідачеві, при обчисленні обсягу спожитого ним природного газу за газовий рік, було відомо про фактично спожитий обсяг природного газу, а тому, обчислений відповідачем за газовий рік обсяг газу 143 тис.куб.м. не відповідає дійсності, та відповідно і неправильно встановлена місячна плата в сумі 15 грн.02 коп.
Позивач прохає суд:
-Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», щодо визначення місячної плати за послуги з розподілу природного газу ОСОБА_1 з 01.01.2020 року, встановленої в розмірі 15 грн.02.коп., за особовим рахунком № НОМЕР_1 на будинок що знаходиться у АДРЕСА_1 .
-Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», направляти рахунки за послуги з розподілу природного газу за особовим рахунком № 3000605 будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , починаючи з червня 2020року за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до поданої заяви від 30.01.2020року ОСОБА_1 .
-Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», на користь ОСОБА_1 надлишково сплачену ним суму 72 грн.97коп., за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020року по 31.05.2020року.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження, заслухавши позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим 30.01.2020 року звернувся до відповідача з метою переоформлення особового рахунку за спожитий природний газ на своє ім`я.
При проведенні вказаного переоформлення, позивач звернувся з письмовим клопотанням до відповідача щодо направлення йому рахунки за послуги з розподілу природного газу за особовим рахунком № 3000605 будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується заявою позивача від 17.02.2020 року (а.с.5), що була направлена ним відповідачеві.
Однак, як вбачається з відповіді відповідача за №622 від 11.03.2020 року, останнім було роз`яснено позивачеві, що річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, що визначається відповідно до вимог Кодексу ГРМ.
Також, згідно п.6.1. та п.6.2. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
У рахунку за послуги з розподілу природного газу, який було направлено відповідачем на адресу позивача за лютий 2020 року, зазначено розрахунок місячної оплати за послуги з розподілу природного газу.
Так, вартість послуг за розподіл природного газу для позивача (абонентський номер 3000650, адреса: АДРЕСА_1 ) встановлено в розмірі 15,02 гривні (143тис.куб.м х 1,26 грн : 12 міс.).
Таким чином суть спору між сторонами полягає в оцінці дій відповідача щодо визначення об`єму спожитого позивачем газу за попередній рік (жовтень 2018 року вересень 2019 року), який за його підрахунками складає 143 тис.куб.м.
Вирішуючи цей позов, суд виходить з наступного.
Аналіз положень Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, свідчить про те, що такий розрахунок повинен здійснюватися за фактичним обсягом споживання природного газу відповідно до показників лічильника газу споживача.
У відповідності до пункту 4 підпункту 4, 9 розділу Кодексу, відповідач має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.
З урахуванням викладеного, суд погоджується з позицією позивача, що відповідачем при розрахунках безпідставно не було взято показники лічильника позивача. При цьому відповідач не надав суду обґрунтовані пояснення того, яким чином взагалі ним було визначено об`єм споживання газу позивачам - 143 тис.куб.м.
Суд, дослідивши та проаналізувавши документи, надані позивачем на підтвердження проведеного ним розрахунку суми за оплату послуг з природного газу, погоджується з розрахунком, наданим останнім щодо визначення вищевказаної суми щомісячної оплати за розподіл природного газу. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, а тому в цій частині позову вимоги позивача підлягають задоволенню.
Також відповідачем відмовлено позивачеві у направленні рахунків за надані послуги за місцем його фактичного проживання, згідно його письмової заяви.
Як зазначено у розділі V. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
від 30.09.2015 № 2500, зокрема, у п.п.2 п.5.1., споживач має право: у чіткий та прозорий спосіб безоплатно отримувати всю інформацію стосовнойого прав та послуг, що надаються Постачальником, та інформацію про ціну природного газу, порядок оплати за спожитий природний газ, а також іншу інформацію, що має надаватись Постачальником відповідно до чинного законодавства та/або цього Договору.
У зв`язку з об`єктивними обставинами позивач не проживає за місцем розташування житлового будинку, у якому він є споживачем природного газу, а проживає в іншому місті, у зв`язку з чим письмово звертався до відповідача з проханням усі розрахунки надсилати йому за місцем фактичного проживання.
Суд вважає відмову відповідача нічим не обґрунтованою, безпідставною та такою, що порушує права позивача як споживача послуг, тому вимоги позову щодо зобов`язання відповідача направляти рахунки за послуги з розподілу природного газу за адресою фактичного проживання позивача, яку останній зазначив у своїй письмовій заяві, також підлягають задоволенню.
Разом з тим, позовні вимоги щодо визнання показників фактичного використання ОСОБА_1 , визнання неправомірною інформацію про використаний газ задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Фіксація показників лічильника та інформація відповідача можуть бути лише визнані як докази із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення спору, що виключає можливість звернення позивача до суду з вищевказаними вимогами.
При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 12 вересня 2011 року №6-25цс11, від 30 травня 2012 року №6-3765вов09.
Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України на користь держави, оскільки позивач при подачі до суду був звільнений від сплати судового збору (а.с.4).
Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,-
Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», щодо визначення місячної плати за послуги з розподілу природного газу ОСОБА_1 з 01.01.2020року, встановленої в розмірі 15 грн.02 коп., за особовим рахунком № НОМЕР_1 на будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», направляти рахунки за послуги з розподілу природного газу за особовим рахунком № 3000605 будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , починаючи з червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до поданої заяви від 30.01.2020року ОСОБА_1 .
Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на користь ОСОБА_1 надлишково сплачену ним суму 72 грн. 97 коп., за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року.
Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на користь держави судовий збір в сумі 2102 гривні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за письмовою заявою, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а за заявою учасника справи, якому заочне рішення не було вручене у день його проголошення за його письмовою заявою, поданою протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 30.07.2020 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду В.М. Даценко