Справа № 215/532/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2020 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: - Коноваленка М.І.
за участі секретаря: - Таран О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі, -
01.02.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» (далі - ТОВ «Промислові ремонти»), та просить суд встановити факт перебування в трудових відносинах з ТОВ «Примислові ремонти» у період з 02.02.2017 р. по 06.02.2017 р., зобов`язати ТОВ «Промислові ремонти» внести записи до трудової книжки щодо перебування у фактичних трудових відносинах, стягнути заборгованість по заробітній платі за фактично відпрацьовані зміни 02.02.2017 р. , 03.02.2017 р., 04.02.2017 р., 06.06.2017 р. у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні, допустити негайне виконання рішення щодо присудження працівникові виплати заробітної плати.
Позивач вказує, що відповідно до трудової книжки вона працювала в ТОВ «Промисловий ремонт» з 03.04.2012 р. по 31.01.2017 р. 25.01.2017 р. працівникам підприємства оголосили, що всім необхідно написати заяви про звільнення за угодою сторін та заяви про прийняття на роботу на інше підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» з 01.02.2017 р. Позивач виконала вимоги керівництва. Згідно з записом у трудовій книжці, вона була звільнена за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП). Після чого позивач вийшла на трудові зміни 02.02.2017 р. 11,5 годин (денна зміна), 03.02.2017 р. 4 години (вечірня зміна), 04.02.2017 р. 7,5 год. (нічна зміна), 06.02.2017 р. знаходилась на робочому місці до 11:30 годин. 20.02.2017 р. позивач звернулася до директора РУ-3 ТОВ «Промислові ремонти» з заявою про оплату відпрацьованих змін і лікарняного листа з 09.02.2017 р. по 18.02.2017 р., на що він дав згоду та підписав заяву, але виплати вона не отримала. Трудову книжку з записом про звільнення від 31.01.2017 р. видано їй на руки 06.02.2017 р., про що вона розписалася в журналі. Про своє звільнення позивач дізналася 06.02.2017 р. Тому позивач звертається в суд за захистом своїх прав, оскільки фактично перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Промислові ремонти».
21.02.2019 р. ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленка М.І. було відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позові, просить їх задовольнити. Вподальшому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
02.07.2019 р. в судовому засіданні, з урахуванням думки сторін, суд на місті ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, та, відповідно до ст. 223 ЦПК України, провести заочний розгляд справи (а.с.54).
В судовому засіданні дали пояснення свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, подані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 21 КЗпП України визначено поняття трудового договору, яким є угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом та фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначеною угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язана виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно з ч.ч.3, 4 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу.
ОСОБА_1 (а.с. 3-4- копія паспору) працювала на підприємстві відповідача, та була звільнена, відповідно до запису у трудовій книжці, - 31.01.2017 р. за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.5-7 копія трудової книжки).
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від «Про практику розгляду судами трудових спорів» укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладанням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота проводилась. Тобто, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.
Суд вважає обґрунтованим звернення позивача в суд з позовом про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки перебування її у трудових відносинах у вказаний період з відповідачем підтверджується доказами, а саме: записом в книзі нарядів ТОВ «Промислові ремонти», записом в журналі на отримання «бірки» для роботи на крані у вказаний період (а.с. 20-27 копії витягу).
Також, свідченнями працівників ТОВ «Промислові ремонти» в судовому засіданні підтверджується факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, суд визнає докази достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, а саме - фактичний допуск працівника до роботи у вказані дати. Суд вважає фактично укладанним трудовий договорів між ОСОБА_1 та ТОВ «Промислові ремонти», та відповідно підлягає виплаті заробітна плата.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тому судовий збір за позовну заяву про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі, відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, стягується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року, з відповідача в розмірі 2305,20 грн. (3 (вимоги в позовній заяві) х 768,40 грн.), в дохід держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 237-1 КЗпП України, ст.ст. 76-89, 223, 263-265, 268, 273, 274, 269, 354, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю « Промислові ремонти».
Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», ід. код юридичної особи: 40799891, внести записи до трудової книжки ОСОБА_1 щодо перебування у трудових відносинах.
Допустити негайному виконанню рішення щодо стягнення заробітної плати.
Копію рішення направити відповідачу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем сторонам в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення складено суддею без проголошення 22 січня 2020 року.
СУДДЯ: