Апеляційне провадження №22-ц/824/1228/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Приходька К. П., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його наступним:

26 червня 2013 року він придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 . Під час облаштування житла, виявив, що його вхідні двері в квартиру розташовані таким чином, що створюють небезпеку як його членам сім`ї, так і сусідам. Внаслідок дуже близького розташування дверей величина для входу-виходу з квартири при одночасному відкритті дверей сусідніх квартир занадто мала. Цей будівельний недолік унеможливлює одночасний вихід (вхід) з суміжних квартир, а також створює загрозу для життя та здоров`я його родині. Можливість самостійно усунути такий недолік у позивача відсутня, через що він звернувся до відповідача з відповідною вимогою. Оскільки його вимога виконана не була, просить суд стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасне усунення істотних недоліків в сумі 3 282 928,00 грн. Крім того, оскільки такий недолік значно знизив ринкову вартість квартири, позивач вимагає від забудовника зменшити ціну на неї на 10% від її вартості на момент прийому-передачі, що складає 178 420,00 грн. Також позивачем були здійснені витрати в сумі 26 359,25 грн. на утримання квартири з недоліком, що є прямим збитком, завданим забудовником, а також витрачені кошти на проведення експертних досліджень. Крім іншого позивач вважає, що йому була завдана й моральна шкода через те, що в побудованій квартирі неможливо проживати без загрози для життя та здоров`я, а бездіяльністю відповідача фактично позбавлено його права володіння та користування як майном так і особистими грошовими коштами, які були повністю сплачені за квартиру. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на його користь 3 282 928,00 грн. неустойки за несвоєчасне усунення виявлених недоліків, 30 359,25 грн. компенсації грошових збитків, 178 420,00 грн. в якості фактичного зниження вартості збудованої квартири з недоліками та 52 487,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведення обставини, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду.

На доведення тих посилань, які він поклав в основу своїх позовних вимог, насамперед щодо облаштування забудовником в порушення існуючих будівельних норм та правил вхідних дверей до квартири таким чином, що створюється небезпека для її мешканців, позивач представив до суду висновок судово-експертного будівельно-технічного дослідження, складений 12.04.2016 року ТОВ «Науково-технічний центр «Будівельна експертиза», відповідно до якого планувальні рішення по розташуванню та відкриванню спірних вхідних дверей не відповідають будівельним нормам.

Посилаючись на невідповідність висновків зазначеного дослідження вимогам закону, відповідач в ході розгляду справи заявив клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, яке було задоволене судом. Відповідно до висновку експерта КНДІСЕ за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 11689/17-44 від 31.05.2018 року сфера застосування ДБН В.1.2-14-2009 не розповсюджується на розташування та відкривання вхідних дверей, а п.п «а» пункту 5.18 ДБН В.1.2.7-2002 прямо визначено, що напрямок відкривання дверей для квартир у житлових будинках не нормується. За таких умов експертом встановлено відсутність порушення будівельних норм, а фактичне розташування та відкривання вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_1 не містить недоліків будівництва.

Зважаючи на те, що висновком судової експертизи були спростовані посилання позивача на облаштування відповідачем вхідних дверей до квартири з порушенням встановлених будівельних норм та правил, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог, які базувалися на таких твердженнях.

В своїй апеляційній скарзі позивач стверджував про неповноту та неналежність висновків вищевказаної судової експертизи, що з його точки зору позбавило його можливості відповідного доведення своїх позовних вимог, у зв`язку з чим клопотав перед апеляційним судом про призначення по справі комплексної судової експертизи. Ухвалою суду Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року по справі за клопотанням позивача була призначена комплексна пожежно-технічна та інженерно-технічна експертиза. Висновком комплексної судової експертизи Харківського НДІСЕ № 16580/16903/361 від 27.01.2020 р. встановлено, що будівельно-технічними та пожежно-технічними нормами не регламентовано розміщення вхідних дверей квартир, діючими нормами з охорони праці та безпеки життєдіяльності не визначено порядок встановлення вхідних дверей квартир, при цьому не виключається виникнення травмонебезпечної ситуації для людини, що знаходиться в зоні відкривання дверей.

Зважаючи на те, що представлений позивачем висновок судово-експертного будівельно-технічного дослідження ТОВ «Науково-технічний центр «Будівельна експертиза» суперечить висновкам двох судових експертиз, які були проведені в ході розгляду справи, а також враховуючи, що проект житлового будинку отримав позитивний висновок комплексної державної експертизи, доказ чого було надано самим позивачем, колегія суддів приходить до висновку про необхідність критичного відношення до вищевказаного дослідження ТОВ «Науково-технічний центр «Будівельна експертиза». В свою чергу це обумовлює недоведеність посилань позивача про облаштування вхідних дверей до квартири з порушеннями існуючих будівельних норм та правил, яким він насамперед й обґрунтовував свої позовні вимоги, що й було належним чином констатовано судом першої інстанції. При цьому той факт, що судовими експертами при проведенні комплексної судової експертизи не виключається факт виникнення травмонебезпечної ситуації для людини, яка знаходиться в зоні відкривання дверей, з точки зору колегії суддів не свідчить про обґрунтованість позовних вимог, адже наявність такого ризику не обумовлена тим, що квартира не відповідає вимогам спеціальних норм та правил, яких мав дотримуватися відповідач при її плануванні та будівництві. За таких умов висновки суду першої інстанції не були спростовані в ході апеляційного розгляду, відтак апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді К. П. Приходько

Д.О. Таргоній