Справа № 635/7403/19
Провадження № 2/645/418/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.

секретар судового засідання Рало Я.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі за текстом АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 48 932 грн. 18 коп., а також судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 23 серпня 2011 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 29 серпня 2019 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 48 932 грн. 18 коп., з яких: 21 238,60 грн. заборгованість за тілом кредита, 11 086,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 00,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 13 100,56 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 700 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 2 306,29 грн. штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Савіхіна А.М. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу без участі представника АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Братищенко С.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що погоджується з вимогою Банку про стягнення з нього тіла кредиту, проте інші суми є несправедливими. Також вказав, що кредитного договору як такового не було, він підписував лише анкету, а текст «Умов та правил надання банківських послуг» неодноразово змінювався банком в односторонньому порядку, про що його не повідомляли. Крім того, відповідач посилався на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, яка, на його думку, підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, у зв`язку з чим заперечував проти стягнення з нього за договором усіх інших сум, окрім тіла кредиту.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступне.

23 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 9).

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 10-25).

Згідно наданого банком розрахунку, станом на 29 серпня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 23 серпня 2011 року становить 48 932,18 грн., яка складається з наступного: 21 238,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11 086,73 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 13 100,56 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 700 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина); 2 306,29 грн. штраф (процентна складова).

Як на підставу позовних вимог, АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, тому наявні підстави для стягнення з нього заборгованості у розмірі 48 932,18 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що за кредитним договором від 23.08.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позичальником використовувалися кредитні кошти, проте в добровільному порядку у строки, передбачені договором, АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Станом на 29 серпня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту по вказаному договору становить 32 235,33 грн., з яких: 21 238,60 грн. заборгованість за тілом кредита на звітну дату та 11 086,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита на звітну дату. Зазначена заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 32 235,33 грн. є сукупною вартістю тіла кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Зазначена сума заборгованості за тілом кредиту ОСОБА_1 не спростована.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту по вказаному вище договору в загальній сумі 32 235,33 грн.підлягають задоволенню.

Щодо вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 нарахованої пені за прострочене зобов`язання у розмірі 13 100,56 грн.; нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 700 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 2 306,29 грн., суд зазначає наступне.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 23 серпня 2011 року, посилався на «Тарифи банку», «Умови та правила надання банківських послуг» в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms», як невід`ємні частини спірного договору.

Разом із тим, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який міститься в матеріалах даної справи, не містить підпису відповідача, тому ці Умови не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23 серпня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору та відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Також, доданий до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не може бути належним доказом погодження процентної ставки, оскільки не має дати та підпису відповідача по справі.

Матеріали справи не містять доказів, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором-приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», і доказів, що саме ці умови та правила існували на час укладення договору, суду не надано.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, анкета-заява на отримання кредитної картки не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок повернення кредиту, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні з відповідача 13 100,56 грн. - пені за прострочене зобов`язання, 700 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів - 500,00 грн. (фіксована частина) та 2 306,29 грн. (процентна складова), оскільки такі є недоведеними.

Таким чином, вимоги позивача про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту на вимогах Закону не ґрунтуються та їм не відповідають, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року, оскільки вона стосується сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зокрема, в постанові вказано, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети; тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положеньст. 141 ЦПК України.

За частиною першою ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжного доручення № PROM4BA77V від 04 вересня 2019 року під час звернення до суду з позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, а саме на 66,06 %. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог з ОСОБА_1 на користь «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 269,01 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 серпня 2011 року у розмірі 32325,33 (тридцять дві тисячі триста двадцять п`ять) гривень 33 копійки.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, ) судовий збір у розмірі 1 269,01 (одна тисяча двісті шістдесят дев`ять) гривень 01 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 січня 2020 року.

Суддя Г. С. Шевченко