Провадження № 4-с/127/49/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2020 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на дії та рішення начальника центрального відділу ДВС м. Вінниці, -
До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 , із скаргою, поданою її представником ОСОБА_2 , на дії та рішення начальника центрального відділу ДВС м. Вінниці.
Дослідивши скаргу та додані матеріали, суд дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Інтереси ОСОБА_1 представляє ОСОБА_2 , повноваження якого передбачені довіреністю від 20.02.2020, посвідченою заступником начальника МКП «УК «Київська», однак підписав скаргу електронним цифровим підписом.
Однак суд звертає увагу, що Законом України № 1401-III від 2 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» розділ XV «Перехідні положення» Конституції України доповнено пунктом 161, підпунктом 11, яким передбачено, що представництво відповідно до п.3 ч.1 ст. 1311 та 1312 Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 може представляти у даній справі тільки адвокат.
Відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом, тобто у даному випадку у порядку, передбаченому ЦПК України.
Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що частинами 1, 2 статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.
Зі змісту статей 244, 245 Цивільного кодексу України вбачається, що
1) довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально;
2) довіреність військовослужбовця або іншої особи, яка перебуває на лікуванні у госпіталі, санаторії та іншому військово-лікувальному закладі, може бути посвідчена начальником цього закладу, його заступником з медичної частини, старшим або черговим лікарем;
3) довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу;
4) довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора;
5) довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами;
6) довіреність суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги;
7) довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.
Таким чином, чинне законодавство дозволяє посвідчення довіреностей фізичної особи за місцем проживання, крім нотаріуса, лише у населеному пункті (в якому проживає довіритель) уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, де немає нотаріусів.
За місцем проживання може бути посвідчена довіреність лише на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо).
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України застосовується аналогія закону).
Враховуючи наведені обставини і норми закону, суд дійшов висновку, що скаргу подано особою, яка не має процесуальної дієздатності в таких категоріях справ, оскільки повноваження представника заявника ОСОБА_2 належним документом не підтверджені, доказів про те, що ОСОБА_2 є адвокатом суду не надано, довіреність від 20.02.2020 року не відпвоідає вимогам ст. 62 ЦПК України, ст. 245 ЦК України, а тому скаргу слід повернути ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.
Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Керуючись ст. ст. 62, 185 ч. 4 п. 1, ч.5, ч.6, 259, 260, 353 ч. 1 п. 6, 354, 355 ЦПК України, суд,
Скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на дії та рішення начальника центрального відділу ДВС м. Вінниці - повернути скаржнику.
Додатково роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала набирає законної сили після її підписання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Жмудь