ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4050/19
Провадження № 22-ц/4820/197/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/4050/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2019 року в складі судді Швець О.Д. по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В червні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог банк посилався, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору № б/н від 31 жовтня 2007 року отримав кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, чим підтвердив свою згоду на те що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складають Договір про надання банківських послуг.

Проте, в зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 28 травня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованості за кредитним договором в сумі 35 907 грн. 53 коп., яка складається з наступного:15 689 грн. 54 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 8048 грн. 07 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9471 грн. - пені за прострочене зобов`язання, 750 грн. - пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штраф 250 грн. - фіксована частина, штраф 1697 грн. 98 коп. - процентна складова. Зазначену заборгованість банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2019 року позов АК КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 15 689 грн. 54 коп. кредитних коштів у стягненні інших сум відмовлено та судові витрати в сумі 839 грн. 28 коп.

АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги, що в заяві позичальника, сторони визначили розмір базової відсоткової справи розмір якої складає 1,9%, крім того в ній було визначено підстави та розмір сплати позичальником штрафу, тому в даному випадку посилання суду на позицію Верховного суду, яка висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 є некоректним, оскільки вона стосується іншої конкретної справи за інших правовідносин сторін, а саме коли відповідачем заперечувалися такі умови договору як такі, які були погоджені між сторонами, а в даному випадку відповідач не заперечував факт укладення кредитного договору та не оспорював його умови. В ході розгляду справи відповідач взагалі не заперечував факт погодження з ним умов кредитування та факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, а також сам факт укладення договору та розмір наявної заборгованості. Крім того, ОСОБА_1 користуючись кредитними коштами та частково погашаючи заборгованість за кредитом, підтвердив укладення кредитного договору із банком на відповідних умовах. Таким чином, відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, оскільки це є договір приєднання. Тому, встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні заборгованості по тілу кредит, в тому числі і за простроченим тілом кредиту. Крім того, стягуючи тіло кредиту, суд не перевірив розмір фактично отриманих боржником коштів та розмір їх повернення. Банк, вказує, що при підписанні заяви позичальника, сторонами було погоджено і розміри штрафів у разі порушення термінів платежів за будь-якими із грошових зобов`язань.

Тому, АТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2019 року в частині відмови у стягненні заборгованості по простроченому тілу кредиту, штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці вимоги банку задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що 31 жовтня 2007 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг з встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок в розмірі 250 грн.

При цьому, в даній заяві, підписаній відповідачем, сторонами погоджено кредитний ліміт в розмірі 250 грн., розмір базової процентної ставки за кредитом в сумі 1,9 % на місяць на залишок заборгованості та розмір штрафних санкцій у вигляді штрафу.

До анкети-заяви Банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Разом з цим в анкеті-заяві ОСОБА_1 засвідчив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку - www.privatbank.ua) та погоджується з ними.

Крім того, цього ж дня 31 жовтня 2007 року ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», в якій визначено, що базова процентна ставка за користування кредитними коштами становить 1,9 % на місяць, розмір щомісячного платежу 7% заборгованості, але не менше 50 грн., який підлягав сплаті до 25 числа кожного місяця.

14 липня 2010 року ОСОБА_1 підписав ще одну довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», в якій визначено, що базова процентна ставка за користування кредитними коштами становить 1,9 % на місяць, розмір щомісячного платежу 7% заборгованості, але не менше 50 грн. до 25 числа кожного місяця, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (пеня1 + пеня2, де пеня1 - базова процентна ставка за договором, пеня2 - 1% від суми заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць), штраф за порушення строків платежів по любому з грошових зобов`язань, більш, ніж на 30 днів 500 грн.+5% ціни позову.

За умовами вказаного договору позичальник, з урахуванням збільшеного кредитного ліміту, отримав кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 , оформленої на ім`я ОСОБА_1 , станом на 01 листопада 2007 року йому встановлений кредитний ліміт 250 грн., який неодноразово збільшувався і станом на 06 січня 2017 року становив вже 11 000 грн., а 18 січня 2019 року його кредитний ліміт було знижено до 0 грн.

Окрім кредитної картки № НОМЕР_1 термін дії якої до серпня 2011 року, відповідачу було видано наступні кредитні картки: картка № НОМЕР_2 з терміном дії до листопада 2013 року., картку № НОМЕР_3 з терміном дії до серпня 2015 року, картку № НОМЕР_4 з терміном дії до вересня 2018 року, картку № НОМЕР_5 з терміном дії до травня 2020.

Кредитними коштами та відповідно кредитними картками відповідач користувався, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит, однак з порушенням строків повернення тіла кредиту та не в повному обсязі.

За розрахунком Банку, наданим суду першої інстанції, станом на 28 травня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованості за тілом кредит 15689,54 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 8048 грн. 07 коп. Крім того банк нарахував штрафні санкції у вигляді 9471 грн. - пені за прострочене зобов`язання, 750 грн. - пені за несвоєчасність сплати боргу., а також штрафу 250 грн. - фіксована частина, 1697 грн. 98 коп. - процентна складова.

Відповідно до частин першої, другої ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 вказаного Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення боргу, просив стягнути лише тіло кредиту в загальній сумі 23737,61 грн., з яких за строковим тілом кредиту 15689,54, за простроченим тілом кредиту 8048,07 грн.

При цьому в апеляційній скарзі позивач вказав, що прострочене тіло кредиту це тіло кредиту строк сплати по якому настав, але був прострочений.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача надала аналогічні пояснення з цього приводу.

В свою чергу такі доводи апелянта жодним чином не спростовуються іншими доказами по справі та підтверджуються наявними в матеріалах справи розрахунком.

У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тіло кредиту в загальній сумі 23737,61 грн.

Що стосується вимог про стягнення штрафу та пені, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується зокрема неустойкою, яка визначається як штрафом, пенею і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» від 14 липня 2010 року, підписаної ОСОБА_1 , передбачена відповідальність позичальника за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у вигляді пені (пеня1 + пеня2, де пеня1 - базова процентна ставка за договором, пеня2 - 1% від суми заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць) та за порушення строків платежів по любому з грошових зобов`язань більш, ніж на 30 днів у вигляді штрафу (500 грн.+5% ціни позову).

Отже даним умовами кредитування передбачена відповідальність за несвоєчасне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором у вигляді як пені, так і штрафу одночасно.

Тобто за одне і те ж саме порушення зобов`язання у вигляді несвоєчасної сплати орендної плати передбачена подвійна відповідальність одного виду, в той час коли пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати свідчать про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника (відповідачів) подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов`язання (прострочення виконання грошового зобов`язання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже з врахуванням викладеного, позовних вимог позивача, який визначив в позові фіксований розмір штрафу в сумі 250 грн., доводів та вимог апеляційної скарги слід прийти до висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення неустойки у вигляді пені в сумі 10221,94 грн. не підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути штраф в сумі 250 грн. фіксована частина та 1186,88 процентна складова (5% х 27737,61).

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасування з підстав невідповідності висновків суду обставинам справ, неправильного застосування норм матеріального права, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь банку неповернутих грошових коштів в загальній сумі 25174,49 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 23737,61 грн. та штраф в загальній сумі 1436,88 грн.(250+1186,88).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь банку підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді першої інстанції пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1346,80 грн.: (25174,49 х 100:35907,53 = 70,11% х 1921:100 = 1346,80). При зверненні до апеляційного суду позивач сплатив 2881,5 грн., тому з урахуванням загальної суми задоволених вимог на його користь з відповідача підлягає стягненню 2020,22 грн. судових витрат: (70,11% х 2881,50:100 = 2020,22). Загальний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3367,03 грн. (1346,8 + 2020,22).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково

Заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором в розмірі 25174 грн. 49 коп. (двадцять п`ять тисяч сто сімдесят чотири гривні сорок дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) судові витрати у розмірі 3367 грн. 03 коп. по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 січня 2020 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова