Справа № 279/817/19
РІШЕННЯ

іменем України

17 січня 2020 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду у м. Коростені цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

Орган опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідач являється матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Малозубівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області № 20 від 20.06.2018 року та висновку органу опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області від 11.02.2019 року ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, ніде не працює, в будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання, відсутні продукти харчування, що створює загрозу життю та здоров`ю дітей.

В даний час малолітні діти за заявою матері ОСОБА_1 та розпоряджень Коростенської РДА № 40 від 24.02.2015 року, № 106 від 24.04.2015 року та № 147 від 02.07.2018 року влаштовані в Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини, де і знаходяться по даний час. За весь час перебування дітей в державному закладі мати лише декілька разів провідувала дітей, жодного разу не надавала матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавилася життям та здоров`ям, тобто не виявила щодо дітей батьківського піклування.

З матір`ю малолітніх дітей неодноразово проводилася профілактична робота працівниками служби у справах дітей Коростенської районної державної адміністрації та спеціалістами Коростенського районного центру соціальних служб щодо створення належних умов для виховання та утримання дітей, однак позитивного результату це не дало. Тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, а справу слухати без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином,причини неявки суду не відомі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено,що ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-6).

Відомості про батька дітей записані згідно витягів № 3 від 16.04.2015 року, №9 від 12.08.2014 року та № 9 від 13.06.2018 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відповідно до ст.135 ч.1 Сімейного кодексу України (а.с.7-9).

В даний час малолітні діти за заявою матері ОСОБА_1 та розпоряджень Коростенської РДА № 40 від 24.02.2015 року, № 106 від 24.04.2015 року та № 147 від 02.07.2018 року влаштовані в Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини, де і знаходяться по даний час. За весь час перебування дітей в державному закладі мати лише декілька разів провідувала дітей, жодного разу не надавала матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавилася життям та здоров`ям, тобто не виявила щодо дітей батьківського піклування (а.с.14-16).

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Малозубівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області № 20 від 20.06.2018 року та висновку органу опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області від 11.02.2019 року ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, ніде не працює, в будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання, відсутні продукти харчування, що створює загрозу життю та здоров`ю дітей, тому орган опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3, 11).

Судом також встановлено, що відповідач за місцем реєстрації та проживання характеризуються негативно, веде аморальний спосіб життя (а.с.12).

Нормами частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За нормами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Судом встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання неповнолітніх дітей, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у їх вихованні. Орган опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідачів до дітей, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах неповнолітніх дітей, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст.245 Сімейного кодексу України - "Якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів".

Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного.

За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" та ст.166 ч.3 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідача, яка є працездатного віку, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_5 , що у відповідності до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.63, 150, 164, 166, 180-183, 191, 243, 244 Сімейного кодексу України, ст.ст.58, 60, 63 Цивільного кодексу України, ст.1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", ст.1 Закону України "Про охорону дитинства", п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст.12, 13, 76, 77, 141, 247, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву органу опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ "Державний ощадний банк України"; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на рахунок № НОМЕР_5 у ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на рахунок № НОМЕР_7 у ПАТ "Державний ощадний банк України" в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 лютого 2019 року та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах місячного платежу в частині стягнення аліментів.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: орган опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, місце знаходження: 11500, Житомирська обл., Коростенський м. Коростень, вул. Грушевського, 60/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк