1Справа № 335/3230/19 2/335/119/2020
27 липня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Журавльова Дениса Ігоровича до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування в особі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Журавльова Д.І. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування в особі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову зазначила, що 01.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20 травня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. З моменту розірвання шлюбу і по цей час батько ОСОБА_2 не бачився, не спілкувався до телефону ні з донькою ні з позивачем. Аліменти на утримання дитини не сплачує, має заборгованість станом на 01.02.2018 року у розмірі 84 840,53 гривень.
Донька не отримала від батька жодного подарунку на день народження та свята.
Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував та не відвідує її вдома, в школі , у позашкільному закладі.
Все вищевикладене свідчить про те що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і фактично для доньки не існує.
Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в судове засідання не з"явилася, представник позивач подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, на підставах викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надав .
Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування в судове засідання не з"явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. На вимогу суду надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви та у судовому засіданні, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини.
Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов"язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.08.2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим ВРАЦС ЗМУЮ, актовий запис № 214.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1265.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 20 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розірвано.
Згідно довідки № 6.5./01 від 11.02.2019 року ОСОБА_8 навчається у гуртку студії образотворчого мистецтва Народний художній колектив Позашкільного навчального закладу „ Міський палац дитячої та юнацької творчості". Дитину на заняття приводить та забирає мати або бабуся. Батька ОСОБА_9 ні коли не з"являвся.
Згідно довідки директора КНКП „ Центр первинної медико -санітарної допомоги №9" в педіатричній амбулаторії спостерігається ОСОБА_8 . До центру на прийому до лікаря для проведення щеплення, здачі амбулаторних аналізів звертається виключно мати дитини.
Згідно довідки № 63 від 12.02.2019 року Запорізького колегіуму „Елінт" дитина ОСОБА_8 навчається в 4б класі, батько дитини з початку навчання та по теперішній час вихованням доньки не опікується, у колегіум ніколи не з"являється, вихованням дитини займається мама дитини.
Згідно розрахунку державного виконавця Вознесенівського відділу ДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 01.02.2018 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 84 840,53 гривень
Частинами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
За результатами засідання районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 26.02.2020 року складено Висновок про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до доньки ОСОБА_6 .
Суд вивчивши зазначений висновок вважає його обґрунтованим та таким, що ґрунтується на достатній доказовій базі і не суперечить інтересам дитини та узгоджується із іншими доказами, які наявні у справі.
Отже, вищенаведені докази свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям, здоров`ям, успіхами та долею своєї дитини, не забезпечує їй необхідного медичного догляду, лікування та харчування, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не надає доньці доступ до культурних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальноприйнятих норм моралі, чим ухиляються від батьківських обов`язків.
Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_10 батьківських прав суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_6 , оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач не піклується про життя та здоров`я дитини, про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкуються з нею у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, нехтуючи батьківськими правами та обов`язками.
Також суд вважає, що рішення про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дитини, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, а мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми.
Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено факт свідомого нехтування ОСОБА_2 своїми обов`язками, небажання змінювати свою поведінку.
Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.
Крім того, відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 19, 150,151,164,166 СК України, , ст.ст. 12, 13, 19, 76-82, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Журавльова Дениса Ігоровича до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування в особі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А.В. Воробйов