Провадження № 2/344/1312/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зміну імені дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зміну імені дитини мотивуючи тим, що вона звернулась до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо внесення змін до актового запису про народження сина №1500 від 15.07.2014 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 в якому просила змінити ім`я дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » з підстав того, що дитина фактично має власне ім`я відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження. Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану позивачу відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану з підстав ненадання документів, що підтверджують факт того, що дитина відкликається на ім`я відмінне від зазначеного в актовому записі. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , під впливом біологічного батька дитину було названо ОСОБА_2 та здійснено Таїнство Хрещення на ім`я « ОСОБА_2 - ОСОБА_2 ». Однак батько відмовився вносити свої відомості до актового запису дитини. На даний час біологічний батько участі у вихованні дитини не бере, не спілкується з дитиною, кошти на утримання сина не виділяє. Сина з народження виховувала мама та бабуся ОСОБА_3 , які завжди називали його ОСОБА_2. Таким іменем дитину також називають в дитячому садку та на гуртках, яку відвідує дитина. Разом з тим, позивач не має жодного офіційного документу, який би підтвердив факт імені відмінного від зазначеного в актовому записі, оскільки всі офіційні документи заповнюються відповідно до відомостей наявних в свідоцтві про народження. Дитина відвідує садочок, де до неї звертаються на ім`я ОСОБА_2, однак наступного року дитина дитина має піти до школи. Мати вважає, що зміна середовища та той факт, що до нього будуть звертатись на незвичне для нього ім`я ОСОБА_2 спричинить для дитини зайвий стрес та розгубленість, у зв`язку з цим хоче виправити ім`я вказане в актовому записі про народження дитини та виключити на майбутнє будь-які неточності з цього приводу.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення,аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 є її внуком. Все життя дитину називали на ім`я ОСОБА_2 , і на ім`я ОСОБА_2 він не відзивається.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.07.2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , актовий запис № 1500. Його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України 03.07.2014 року народився ОСОБА_2 ,відомості про батька якого записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7-8).

З копії свідоцтва про хрещення встановлено, що таїнство хрещення та миропомазання здійснено над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

З копії диплому VII Міжнародного конкурс-фестивалю хореографічного мистецтва встановлено, що ОСОБА_2 нагороджений за зайняте перше місце (а.с. 10).

Копія диплому танцювальної школи підтверджує, що ОСОБА_2 нагороджений за зайняте перше місце (а.с. 11).

Відповідно до копії диплому Асоціації спортивного танцю України обласного осередку АСТУ в Івано-Франківській області Департаменту молодіжної політики та спорту Івано-Франківської міської ради ОСОБА_2 та Поголовська Діана нагороджені за зайняте третє місце (а.с. 12).

Копії квитанцій підтверджують, що оплачено за навчання та репетиторство Судак Іллі (а.с. 13).

Згідно копії листа-відповіді дошкільного навчального закладу № 29 « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відвідує групу старшого дошкільного віку даного дошкільного навчального закладу, з моменту прибуття до дитячого садка у спілкуванні з вихователями та іншими вихованцями групи відзивається на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 15).

Згідно копії висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 04.04.2019 року, неможливо змінити в актовому записі про народження № 1500 від 15.07.2014 року , складеного в Івано-Франківському ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на ОСОБА_2 , ім`я дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю підстав, а саме: на підтвердження факту, що дитина має власне ім`я, відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження, заявником не подано жодного документа (а.с. 9).

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу).

Відповідно до статті 146 Сімейного кодексу України, ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. Дитині може бути дано не більше двох імен, якщо інше не випливає із звичаю національної меншини, до якої належать мати і (або) батько. Спір між батьками щодо імені дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 294 ЦК України, фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації.

Право на ім`я в Україні є невід`ємним та невідчужуваним, належить до особистих немайнових прав і потребує встановлення чітких, логічних та виважених критеріїв правового (конституційного, цивільного, сімейного і адміністративного) регулювання реєстрації імені дитини, керуючись не лише здоровим глуздом батьків, а й конкретними рекомендаціями держави. Основною метою запропонованої статті стала спроба з`ясувати основні правові критерії вибору власного імені дитини, провести аналіз законодавчих ініціатив щодо врегулювання питання визначення імені дитини, а також проаналізувати випадки, коли держава на законодавчому рівні чітко обумовлює іменний репертуар для вибору власного імені дитини та використовує певні обмеження щодо його державної реєстрації з метою збереження власної національної ідентичності. Конституційність правового регулювання права на ім`я є присутнім у конституціях багатьох держав світу.

Розглядаючи антропономастику, насамперед, варто наголосити на тому, що право на ім`я належить до особистих немайнових прав, яке проголошено у ст. 7 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, а також у ст. 294 чинного Цивільного кодексу України, де закріплено право фізичної особи на ім`я. Зміст права людини на ім`я складається насамперед з таких елементів, як: право бути названою; право називатися іншими так само, як нарекли батьки; противитися будь-яким спробам переінакшити надане батьками ім`я; право на звернення до відповідних органів із заявою про зміну наданого батьками імені.

На даний час в Україні існують лише певні загальні норми, які під час реєстрації імені немовляти вимагають максимально можливого врахування його інтересів (ч. 8 ст. 7 СК України), розумності (ч. 9 ст. 7 СК України) та враховують сучасні моральні засади суспільства.

Аналіз конституційно-правового регулювання реєстрації особових імен дає всі підстави зробити висновок, що особове ім`я людини це юридично зафіксована власна назва, засіб словесної індивідуалізації та легалізації особи у суспільстві та в державі. Переконані, що для державної реєстрації власного імені дитини важливі як мотиви, так і чіткі, логічні й виважені критерії, які повинні бути передбачені на законодавчому рівні та покликані стати основною підставою національної ідентифікації українців у світі.

Відповідно до п.2.10 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, заяви батьків про виправлення (зміну) прізвища або власного імені дитини в актовому записі про її народження у зв`язку з тим, що при державній реєстрації народження дитині присвоєно прізвище або власне ім`я без урахування побажань обох або одного з батьків, приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану не пізніше одного року з дня народження, а заяви про виправлення власного імені дитини у зв`язку з тим, що вона фактично має власне ім`я, відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження, - до досягнення нею 14-річного віку.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зміну імені дитини, підлягають задоволенню, та суд вважає за можливе внести зміни до актового запису № 1500 складеного 15 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки дитина не досягла чотирнадцятирічного віку та фактично має власне ім`я - « ОСОБА_2 », що підтверджено показами свідка, листом-відповіддю від 13 листопада 2019 року, виданою Дошкільним навчальним закладом №29 «Кобзарик», що є відмінним від зазначеного в актовому записі про його народження « ОСОБА_2 ».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 144,146, Сімейного кодексу України, ст.ст.3, 10, 14, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 234, 256-259, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зміну імені дитини - задовольнити.

Внести зміни до актового запису № 1500 складеного 15 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- змінити ім`я дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 28 січня 2020 року