Справа № 216/7411/19
провадження №2/216/1654/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді - Бутенко М. В.

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. Просить суд винести рішення, яким зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №993769, видана 08.05.2009 року, видавник: Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (після перейменування - Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, після перейменування Центрально-Міський ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), обтяження зареєстровано 13.05.2009 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 8712521, номер запису про обтяження 28935265 (спеціальний номер).

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд позовної заяви у його відсутності, заяву підтримує та просить суд її задовольнити.

Представник Центрально-Міський ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився. 29.07.2020 року від ВДВС судом було отримано клопотання про розгляд справи за відсутністю їх представника, ВДВС підтверджує факт сплати позивачем усіх боргів, за якими були відкриті виконавчі провадження, та не має мають заперечень щодо задоволення позовних вимог позивача про зняття арешту з майна.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У Центрально-Міському ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), відносно боржника ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження в рамках якого був накладений арешт на все майно боржника.

22.05.2020 року ОСОБА_1 сплатив кошти на рахунок ВДВС по виконавчим провадженням № 15795060 з примусового виконання виконавчого документу № АЕ 002327 від 08.08.2009 року, виданого ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВДАІ штрафу 170,00 грн. та ВП № 17113565 з примусового виконання виконавчого документу № 3-76 від 28.01.2009 року, виданий Центрально-міським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави коштів у розмірі 3000,00 грн. в повному обсязі (з врахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права, зокрема - визнання права власності особи на майно.

Стаття 41 Конституції України наголошує на праві кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідност. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки.

Пунктом 8.19 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» зазначається, що завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання.

Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Частиною третьою статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт на все майно боржника або на окремі предмети.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження"передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.56, 57, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.16, 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 13, 30, 76-89, 223, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №993769, видана 08.05.2009 року, видавник: Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (після перейменування - Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, після перейменування Центрально-Міський ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), обтяження зареєстровано 13.05.2009 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 8712521, номер запису про обтяження 28935265 (спеціальний номер).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. Бутенко