Справа № 186/1986/19
Номер провадження № 2/0186/99/20
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2020 року м.Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої - судді Янжули С. А.
при секретарі - Лиман Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,
17 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що її син - ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2011 року, фактично припинили шлюбні відносини з 2015 року. На даний час шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є онуком позивача. У 2015 році відповідач виїхала до Польщі на заробітки, з того часу син відповідача - ОСОБА_4 позивача, ОСОБА_5 , проживає разом із позивачем та її чоловіком, перебуває повністю на їх утриманні. Батько дитини також працює в Польщі, на час відпустки проживає з ними та сином, надає матеріальну допомогу на утримання дитини, дбає про його життя та розвиток. Відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, хоча має постійний дохід в розмірі 3 000 - 3 500 злотих, що в еквіваленті дорівнює 20 500 гривень. Таким чином, відповідач має достатні кошти, щоб сплачувати аліменти на дитину.
Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання її сина - ОСОБА_5 , 2011 року народження, на користь позивача - бабусі дитини, в розмірі 5 000,00 гривень, щомісячно, до повноліття дитини.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлена належним чином за останнім відомим місцем реєстрації через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України", відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи в її відсутність у встановлений судом строк не надала, в зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України та, зі згоди позивача, ухвалює рішення суду при заочному розгляді справи.
Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України.
Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.
Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі .
Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст.258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків та мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. У зв`язку з цим баба, дід, з якими проживає внук, внучка, можуть подати позов до їх батьків про стягнення аліментів без призначення їх опікунами.
Копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 від 29 серпня 1979 року підтверджується, що його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .
Копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 від 23 лютого 2011 року підтверджується, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .
Таким чином, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_8 є онуком ОСОБА_6 .
Актом обстеження на предмет підтвердження факту проживання ОСОБА_8 від 30 вересня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_8 фактично з 01 вересня 2015 року по даний час проживає по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , а зареєстрований по АДРЕСА_2 .
Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_8 від 30 вересня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_8 , 2011 року народження, з 01 вересня 2015 року по даний час проживає без реєстрації в с.Новоселівка, Покровського району, Дніпропетровської області разом з дідусем ОСОБА_7 , 1954 року народження, та бабусею - ОСОБА_6 , 1956 року народження. В будинку прибрано, тепло, кімнаті світлі, наявна вся техніка, меблі, для дитини відведена окрема кімната, в якій створені всі необхідні умови для проживання дитини. Бабуся та дідусь весь свій час приділяють онуку, дбають про нього, доглядають та виховують. Зі слів батька дитини - ОСОБА_6 , він проживає в Польщі, де працює. Останні 2,5 роки в Україну не приїздив через неналежно оформлені документи, але кожного дня спілкується із сином по телефону, скайпу, вайберу. Матеріально дитину забезпечує батько. Кожен рік дитину оздоровлюють за кошти батька. Останній має тісний контакт зі своїми батьками та сином. Мати дитини - ОСОБА_2 з весни 2016 року з дитиною не проживає, не спілкується, матеріально не підтримує.
Довідкою Новоселівського НВК "Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області та характеристикою учня ОСОБА_8 від 26 вересня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_8 з 01 вересня 2017 року по даний час навчається у даному навчальному закладі. Зарекомендував себе активним учнем, має високий рівень навчальних досягнень та добрі фізичні дані, серед однокласників користується авторитетом. За час його навчання мати дитини жодного разу не відвідувала навчальний заклад та не цікавилася успіхами сина. Вихованням дитини займаються батько - ОСОБА_6 , дідусь ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_6
Таким чином, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_8 , 2011 року народження, з вересня 2015 року проживає та знаходиться на утриманні своїх бабусі - ОСОБА_6 та дідуся - ОСОБА_7 . Батько дитини - ОСОБА_6 постійно з дитиною не проживає, знаходиться в Республіці Польща на заробітках, матеріально допомагає дитині, спілкується з сином, згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, сплачує аліменти на утримання дитини - ОСОБА_8 на користь відповідача. Мати дитини - ОСОБА_2 отримує аліменти від батька дитини - ОСОБА_6 на свою користь на його утримання, однак з дитиною не проживає з вересня 2015 року, матеріально не забезпечує її, самоусунулася від виховання та утримання дитини. Батькам чоловіка, з якими проживає її син, не допомагає.
Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2010 року підтверджується, що на утриманні у ОСОБА_9 перебуває син - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого стягнуті аліменти на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_11 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини.
При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, яка надає матеріальну допомогу онуку ОСОБА_5 , однак самостійно не може повноцінно утримувати його, оскільки несе інші витрати пов`язані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, відповідач є працездатною особою, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від попереднього шлюбу, має мінливий дохід, суд вважає, що з останньої слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов задоволено, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768,40 гривень, оскільки позов подано 17 грудня 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 6, 9, 18, 76, 77, 78, 79, 80, 89, 258, 263, 264,280-283 ЦПК України, ст.ст.75, 80, 84, 91,180,182 Сімейного Кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину - задовільнити.
Стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання малолітнього онука - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень, з подальшою індексацією відповідно до закону, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м.Першотравенська, Дніпропетровської області, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 грудня 2019 року, до повноліття дитини, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 (семиста шістдесяти восьми) гривень 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.А.Янжула.