Справа № 214/1107/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 липня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Ковтун Н.Г.,

при секретарі - Фартушної Є.К.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу громадянки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з березня 2003 року по 01 квітня 2005 року , визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , двокімнатну квартиру загальною площею 48,0 кв.м. та житловою площею 29,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з визначенням часток по Ѕ за кожним із подружжя. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що з березня 2003 року вона стала проживати у цивільному шлюбі без реєстрації з громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки вона практично створила нову сім`ю, з громадянином ОСОБА_4 , то за згодою її сина ОСОБА_5 вони продали квартиру за адресою АДРЕСА_3 , а виручені грошові кошти розділили порівну. Свою частину грошових коштів в сумі 1700 доларів США вона витратила на придбання з цивільним чоловіком ОСОБА_4 їх окремого житла, а саме квартири за адресою АДРЕСА_2 . З власницею квартири ОСОБА_6 вони домовилися придбати квартиру за 3500 доларів США, що на той час було еквівалентно 18550 гривень. 23 червня 2003 року вони з чоловіком - відповідачем по справі передали по розписці завдаток у розмірі 500 доларів США, в рахунок належних розрахунків по договору купівлі-продажу квартири. У зв`язку із тим, що власниця квартири навмисно стала затягувати процес укладання угоди, вони звернулися до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.10.2004 року за відповідачем ОСОБА_4 визнано дійсним договір купівлі-продажу квартир АДРЕСА_4 від 23 червня 2003 року між покупцем ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та власником квартири визнано ОСОБА_4 25 січня 2005 року вона була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_4 . 01 квітня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. З 2010 року сімейні відносини з відповідачем погіршилися, вона була вимушена звертатися до медичних установ. На разі у них напружені стосунки, відповідач епізодично заявляє, що квартира його, вимагає від неї грошових коштів на оплату комунальних послуг. 11 жовтня 2019 року відповідачем було складено розписку, в якій зобов`язується одну кімнату залишити їй, однак у добровільному порядку зареєструвати право власності на Ѕ частину на неї відмовляється 26.12.2019 та 21.01.2020 року відповідачем складено розписки про отримання від неї грошових коштів у розмірі 700 та 808 гривень. Нестабільність у поведінці відповідача стосовно неї особисто та її проживання у вищевказаній квартирі змусили її звернутися до суду за захистом своїх прав.

Від представника відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив, згідно якого останній зазначив, що вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки спірні правовідносини виникли у період дії Кодексу законів про шлюб, який втратив чинність з 01.01.2004 року та не передбачав встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач ОСОБА_4 за власні кошти, не перебуваючи у шлюбі купив спірну квартиру. З копії розписок продавця ОСОБА_6 від 23.06.2003 року та від 14.10.2004 року, свідчать про те, що продавець ОСОБА_7 отримала гроші за спірну квартиру саме від ОСОБА_4 , при тому у присутності осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про присутність позивача відомостей не має. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.10.2004 року встановлено, що саме відповідач придбав спірну квартиру. У своєму позові позивачка зазначила, що витратила на придбання спірної квартири свої гроші від проданої квартири, яка належала їй та її сину. Однак квартира, яка належала позивачці та її сину, розташована за адресою АДРЕСА_3 була продана 01.07.2003 року, а спірна квартира була придбана 23.06.2003 року, тобто до продажу квартири позивачки. Розписки відповідача про отримання грошових коштів від позивачки, свідчать про спільне користування квартирою. Та крім того у позові невірно зазначені підстава позову Сімейний Кодекс України, який що є загальновідомими, набув чинності з 01.01.2004 року, а спірна квартира придбана 23.06.2003 року, тобто у період чинності Кодексу законів про шлюб.

Позивачем надано відповідь на відзив, відповідно до якого остання зазначила, що твердження відповідача що спірна квартира придбана 26.03.2003 року за договором купівлі продажу є суб`єктивними, оскільки з тексту позовної заяви від 25.08.2004 року у цивільній справі № 2-3525/04 не зазначено, що був складений нотаріальний договір, а зареєстрований в квартирі у спірній квартирі він був з дозволу власниці квартири. Щодо передачі 500 доларів США сам відповідач вважав їх як завдаток за придбання квартири. Зокрема з витягу 5749784 від 08.12.2004 року, зазначено право власності на квартиру у графі підстави виникнення прав власності - рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2004 року у цивільній справі № 2-3525/2004. Остаточний розрахунок за квартиру був здійснений 14.10.2004 року, квартиру вона продала 01.07.2003 року, в виручені грошові кошти сплатила половину вартості спірної квартири. В розписці від 11.102019 року відповідач зобов`язується залишити одну кімнату квартирі дружині, тобто їй. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги викладені в позові від 17 лютого 2020 року.

Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. З березня 2003 року вона проживала разом з відповідачем однією родиною як подружжя. Квартиру придбали на спільні кошти, її частина була від продажу своєї частки житла по Дніпропетровському шосе. Про вирішення спору по праву власності судом в 2004 році їй було відомо. Просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з березня 2003 року по час реєстрації шлюбу 1 квітня 2005 року та визнати спільною сумісною власністю подружжя спірну квартиру, з визначенням по 1/2 частині за кожним із подружжя.

Представник позивача підтримав думку позивача та просив задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. З березня 2003 року сторони проживали спільно як подружжя без реєстрації шлюбу, як подружжя передали 3500 дол США ОСОБА_6 за придбання спірного житла. Просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з березня 2003 року по час реєстрації шлюбу 1 квітня 2005 року та визнати спільною сумісною власністю подружжя спірну квартиру, з визначенням по 1/2 частині за кожним із подружжя. Встановлення факту приживання однією родиною без реєстрації шлюбу потрібно лише для подальшого визнання права власності на спірне житло.

Представник відповідача просив відмовити у задоволені позову з підстав зазначених у позовній заяві. Зазначив, що для задоволення позову немає правових підстав, оскільки це питання не регулювалось КУпроШ, який діяв на час спірних відносин. В розписці зазначено про отримання ОСОБА_10 коштів від відповідача. Позивач була обізнана про прийняття в 20004 році судом рішення про визнання за відповідачем права власності на житло, з цього часу не зверталась для захисту свого права, пропустила строк позовної давності, який він просить застосувати. Спірна квартира придбана на особисті кошти відповідача, який продав власне житло в м.Сміла. Просить відмовити в позові оскільки відсутні правові підстави для задоволення позову, чи з причин пропуску строку позовної давності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що позивач її сусідка за старою адресою. В квітні 2003 року позивач приїхала з відповідачем та стала спільно проживати. В липні 2020 року вони придбали квартиру на ОСОБА_12 . Вони жили добре, як подружжя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що позивач - його мати. З квітня 2003 року вона стала проживати разом з відповідачем як подружжя. В липня 2003 року разом з матерю він продав спільне житло за адресою: АДРЕСА_5 дол США , гроші поділили порівну. Квартиру на Сонячному придбали за 3500 дол США, на кошти мами та відповідача. Мама дала 1850 дол США. За цю квартиру вони судились, були якісь перешкоди в оформлені, мама разом з відповідачем ходили до суду. Мама йому говорила, що право власності оформили на відповідача, бо нотаріус сказав, що на двох - не можливо. Відповідач працював не довго, пішов на пенсію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що проживала по сусідству з позивачем по АДРЕСА_7 З 2003 року позивач стала проживати разом з відповідачем, потім вони разом придбали квартиру на м-ні Сонячному. Вони товаришували родинами, часто спілкувались. Їй не відомо де працював відповідач. Позивач їй говорила, що продала свою частку в квартирі по Дніпропетровському шосе, та вклала гроші в придбання житла з відповідачем. Відповідач говорив, що мав намір продати житло в іншому місті.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та свідків, дослідивши обставини по справі, перевіривши їх наявними доказами та надавши доказам правової оцінки, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Позивач просить встановити факт її проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з березня 2003 року по 01 квітня 2005 року. Підставами звернення до суду із даним позовом є необхідність визнання майна, придбаного в червні 2003 року, спільною сумісною власністю та його поділ.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Виходячи з наведених норм кожна людина має право на сімейне життя при цьому, укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов`язковою умовою для створення їхньої сім`ї. Сім`я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Так, у листі Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 р. зазначено, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо).

Позивач 20 липня 1989 року розірвала шлюб з ОСОБА_14 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Довгинцівським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу (а.с. 8).

Судом було встановлено, що квартира АДРЕСА_9 приватизована згідно з розпорядженням органу приватизації управління житлово - комунального господарства від 15.07.1997 № Д-531 на склад сім`ї 2 особи: ОСОБА_15 та ОСОБА_5 (а.с. 9).

Згідно розписки від 23 червня 2003 року ОСОБА_16 отримала від ОСОБА_4 дві тисячі сто двадцять та п`ятсот сорок гривень в рахунок платежів по договору купівлі продажу квартири на АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2004 року договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 від 23 червня 2003 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дійсним (а.с. 16), на підставі якого було зареєстровано право власності на ОСОБА_4 (а.с. 14).

Висновком про оцінку майна СПД ОСОБА_17 вартість двокімнатної квартири загальною площею 48, 0 кв. м та житловою площею 29,0 кв. м, яка розташована на шостому поверсі житлового дев`ятиповерхового будинку за адресою АДРЕСА_2 становить 242 000 гривень (а.с. 23).

01 квітня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_15 був зареєстрований шлюб Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 155 (а.с. 17).

Таким чином, суд зважаючи на наведене, враховуючи покази свідків та самих сторін, приходить до висновку, що сторони дійсно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з березня 2003 року по день реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 Розділу VII СК України цей Кодекс набирає чинності з набранням чинності Цивільним Кодексом України.

Пунктом першим Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.

Таким чином, норми ст. 74 СК України розповсюджуються на правовідносини, які виникли чи існували з січня 2004 року.

Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з часу початку дії Сімейного Кодексу України 1 січня 2004 року до часу реєстрації шлюбу 1 квітня 2005 року не веде до правових наслідків щодо набуття права власності на спірне житло, тому суд відмовляє в встановленні факту і в цей період.

У зв`язку із вищевикладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову оскільки інститут фактичних шлюбних відносин введений у національне законодавство Сімейним Кодексом України, який набрав чинності з набранням чинності Цивільним Кодексом України.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2020 року.

Суддя Н.Г. Ковтун