Справа № 685/1019/19
Провадження № 2/685/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

22 січня 2020 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів

встановив:

позивач за первісним позовом звернувся в суд з позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи його тим, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.01.2018 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , 2010 року народження в розмірі ј частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Теофіпольського райсуду від 22 квітня 2019 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , 2017 року народження в розмірі ј частки всіх видів доходу щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 28.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, загальний розмір аліментів які стягуються з нього на користь відповідачів Ѕ частини його доходу, що ставить його у скрутне матеріальне становище. На момент звернення до суду його майновий стан погіршився. Він має боргові зобов`язання перед банком, допомагає батькам, винаймає житло за яке сплачує 1500 грн. та комунальні послуги. У зв`язку із зміною сімейного стану (народження дочки ОСОБА_6 ) та матеріального стану він не в змозі виплачувати вказану суму аліментів, тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_7 за рішенням Нетішинського міського суду з ј частини на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6 за судовим наказом Теофіпольського райсуду з ј частини на 1/6 частини всіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, мотивуючи його тим, що позивач з 2013 року і по теперішній час з дочкою ОСОБА_7 жодного разу не бачився, участі у житті та розвитку дитини не приймає, окрім аліментів жодної іншої допомоги на дочку не надає. Розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_8 є недостатніми для покриття усіх витрат на дитину: дитина часто хворіє і необхідно купувати дорого вартісні вітамінні комплекси, ліки, дитина навчається і необхідно купувати канцелярське приладдя, оплачувати заняття з репетиторами. Зазначає, що ОСОБА_1 працює і його заробітна плата дозволяє сплачувати аліменти в розмірі більшому від встановленого мінімального для забезпечення всебічного гармонійного розвитку дитини, тому просить збільшити розмір аліментів які стягуються з ОСОБА_1 на її користь на утримання дочки ОСОБА_7 з ј частини всіх видів заробітку на 1/3 частину всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник за первісним позовом вимоги підтримали, просили їх задовольнити, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнали, просили у їх задоволенні відмовити.

Відповідач за первісним позовом, ОСОБА_3 , про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ст.128 ЦПК України, що підтверджується відміткою про отримання судової повістки у рекомендованому повідомленні, яке є у матеріалах справи, в суд не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи у її відсутності та відзив на первісну позовну заяву згідно з яким, позов не визнала, пояснила, що при прийнятті рішення 12.01.2018 року Нетішинським міським судом про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 , враховано, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_9 , тому посилання позивача на погіршення його матеріального становища у зв`язку із народженням другої дочки є безпідставним. Посилання позивача на те, що на його утриманні знаходяться батьки, що він сплачує оренду за житло не підтверджується доказами, а факт наявності кредитних зобов`язань не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Зазначає, що утримання належного рівня життя і виховання дитини є безпосереднім обов`язком ОСОБА_1 , як батька, тому він як працездатна людина, яка має стабільний дохід може і повинен забезпечити утримання та виховання своєї дитини на належному рівні. На підставі викладеного, просить у позові про зменшення розміру аліментів відмовити.

Відповідач за первісним позовом, ОСОБА_2 , про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ст.128 ЦПК України, що підтверджується відміткою про отримання судової повістки у рекомендованому повідомленні, яке є у матеріалах справи, в суд не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення позивача за первісним позовом, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позови задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.01.2018 року змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 22.05.2013 року на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , 2010 року народження з твердої суми в розмірі 400 грн на ј частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (рішення набрало законної сили 12.02.2018 р). Судовим наказом Теофіпольського райсуду від 22 квітня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , 2017 року народження в розмірі ј частки всіх видів доходу щомісячно, але не більше десяти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття (судовий наказ набрав законної сили 22.04.2019р). Відповідно до постанови від 23.05.2019 відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н/685/6/19 виданого 22.04.2019 Теофіпольським райсудом про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_10 . Згідно з довідкою АТ КБ «Приват Банк» від 18.06.2019 року ОСОБА_1 має заборгованість перед банком у розмірі 5899,56 грн. Відповідно до договору найму житлового приміщення від 01.07.2018 року ОСОБА_1 винаймає житло, плата за користування житлом складає 1500 грн. за один календарний місяць, оплату комунальних послуг здійснює ОСОБА_1 , відповідно до звіту про здійсненні відрахування та виплати, із заробітної плати позивача за первісним позовом відраховується 25%.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ст. 128 КзПП України, ст. 25 ЗУ «Про оплату праці», при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що у нього після винесення рішення Нетішинським міським судом 12.01.2018 погіршився матеріальний стан, оскільки вказаним рішенням враховано, що він винаймає житло і сплачує за нього біля 3000 грн., а також те, що у нього на утриманні перебуває друга донька ОСОБА_11 . Крім того, суд вважає, що позивач за первісним позовом не надав суду доказу того, що з його заробітної плати вираховується більше 70%, оскільки з наданих позивачем за зустрічним позовом звітів ТзОВ «ГІППО» про здійснення відрахування та виплати встановлено, що з заробітної плати ОСОБА_1 утримується 25%, постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Теофіпольського райсуду від 22.04.2019 про стягнення аліментів свідчить про те, що відкрите виконавче провадження, однак не свідчить про здійснення відрахувань із заробітної плати.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у зв`язку з тим, що розмір відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 з врахуванням розміру стягуваних аліментів та наявної заборгованості за кредитним зобов`язанням не перевищує 70 %, то підстави для задоволення первісного позову відсутні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивач за зустрічним позовом не надала суду доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених в ст. 192 СК України, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.182, 192 СК України, ст.19, 81, 264-265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий