Провадження № 2-др/522/10/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб - Приморський відділ в м. Одеса Державної міграційної служби України в Одеській області, служба у справах дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації про виселення, вселення, стягнення грошових коштів, встановлення порядку користування житловим приміщенням, -
Приморським районним судом м. Одеси 29.01.2019 року ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб - Приморський відділ в м. Одеса Державної міграційної служби України в Одеській області, служба у справах дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації, ОСОБА_5 про вселення, стягнення грошових коштів, встановлення порядку користування житловим приміщенням - задовольнено частково. Вселено ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у здійсненні права користування та розпорядження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . В іншій частині вимог - відмовлено.
До суду 16.12.2019 року надійшла заява представника ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Бочевар М.П. підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити.
Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 заперечував проти задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача судові витрати, зважаючи на наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1, 2, статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем при подачі позову в 2015 році сплачено за вимоги майнового характеру 1587,75 грн. за квитанцією № 69 від 29.09.2015 року та за чотири вимоги немайнового характеру 1948,80 грн. за квитанцією № 74 від 29.09.2015 року (тобто по 487,20 грн. за кожну вимогу).
Також, при подачі 27.03.2017 року заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачем доплачено 299 грн. за вимоги майнового характеру за квитанцією № 17423120 від 24.03.2017 року та доплачено 640 грн. за чотири вимоги немайнового характеру за квитанцією № 17423081 від 24.03.2017 року (тобто по 140 грн. за кожну вимогу).
Враховуючи, що суд задовольнив лише дві вимоги немайнового характеру, то відповідно, стягненню підлягають грошові кошти в сумі 1294,40 грн., які відповідно сплачені позивачем за дві вимоги немайнового характеру.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
05.10.2018 року між адвокатом Бочевар Михайлом Павловичем та клієнтом ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг у сфері права (а.с.46-48 Т.4) з Додатковою угодою до цього Договору від 26.02.2019 року (а.с. 106 Т.4).
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, на думку суду, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Відповідачем не спростована співмірність послуг адвоката зі складністю проведеної ним роботи.
Крім того, позивачем понесені витрати з оплати проведення експертизи, відповідно до квитанції ПН 9896 від 17.10.2017 року (а.с. 139 Т.3) на суму 4000 грн.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Тож, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, розмір таких витрат позивача, заявлений до стягнення з відповідача обґрунтований, тому заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складено 27.01.2020 року.
Суддя: В.Я. Бондар