Справа №478/695/20 Пров. №2/478/170/2020
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
03 серпня 2020 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Томашевського О.О., за участю секретаря судових засідань Григоренко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та відкрилася спадщина. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем є ОСОБА_1 та ОСОБА_2
02.01.2018 року позивачем було направлено претензію до Казанківської державної нотаріальної контори та отримана 18.01.2018 року відповідь № 16/01-16 про те, що спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась, з заявою про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття ніхто не звертався.
Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачів суму боргу спадкодавця, оскільки вони проживали разом із померлим та фактично прийняли спадщину.
Ухвалою суду від 16.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно з доданим до позовної заяви клопотанням позивача, останній просив розглядати справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомили, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, відзиви не подали.
Враховуючи наведене, суд з огляду на згоду представника позивача, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Як вбачається із дослідженої судом копії наведеної анкети-заяви, ОСОБА_3 погодився з тим, що така заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між собою договір про надання банківських послуг.
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.08.2017 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з відповіді Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 18.01.2018 року № 16/01-16, спадкова справа до спадкового майна померлого ОСОБА_3 не заводилась, з заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, відомостей про спадкоємців померлого в нотаріальній конторі не має.
Вирішуючи спірні правовідносини у даній цивільній справі, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом встановленого законом строку (ст. 1270 ЦК України) подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом цього ж строку він не заявив про відмову від неї.
За правилами ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Статтею 1281 ЦК України передбачено порядок пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців. За правилами цієї норми кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Отже, для визначення підстав та обсягу відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця позивачу необхідно довести, а суду встановити, факт прийняття спадкоємцем спадщини, обсяг цієї спадщини та дотримання кредитором строку пред`явлення вимог до спадкоємця.
З матеріалів справи вбачається, що позивач 02.01.2018 року направив претензію на адресу Казанківської державної нотаріальної контори.
На думку суду, оскільки ст. 1281 ЦК України не встановлює конкретного порядку пред`явлення вимог кредиторів, то пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.
За наведених обставин, суд вважає, що строк на пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців померлого позивачем порушено не було.
З приводу прийняття відповідачами спадщини після смерті ОСОБА_3 слід зазначити, що у даній справі відповідачами доказів на спростування факту належності до кола спадкоємців ОСОБА_3 не надано.
З урахуванням викладених обставин, спільного проживання ОСОБА_3 та відповідачів (протилежного не встановлено), суд вважає, що відповідачі згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України є спадкоємцями позичальника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже на час смерті останнього вони постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 . При цьому відповідачі від спадщини в 6-місячний строк після відкриття спадщини не відмовилися.
За вказаних обставин, суд вважає, що факт реєстрації відповідачів за однією адресою з спадкодавцем та постійного проживання разом із ним, в силу положень ст.1268 ЦК України дає підстави для висновку про належність спадщини спадкоємцям з часу її відкриття.
Саме такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 16 травня 2018 року №336/3968/16-ц.
Відносно розміру частки спадкоємців у спадщині та його грошового еквіваленту слід зазначити, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинні спадкоємці, які заперечують проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки їх відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Справа двічі призначалась до розгляду (на 15.07.2020 року та 03.08.2020 року), однак відповідачі до суду не з`явилися, жодних заяв до суду не надали. Також ними до суду не надано свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , та перелік і вартість майна, одержаного ними в спадщину. Вказане слугує підставою для стягнення з них всієї суми заборгованості, в рівних частках з кожного.
З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати.
Згідно з платіжним дорученням № IHB92B309G від 12.02.2020 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Частина задоволених позовних вимог складає 100% від заявлених вимог позивача, у зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1051,00 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте Казанківським районним судом Миколаївської області за письмовими заявами відповідачів, які мають право подати їх до Казанківського районного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду у загальному порядку в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею: 03 серпня 2020 року

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О.Томашевський