У Х В А Л А

24 липня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колосінського І.А., про забезпечення позову у цивільній справі №127/15651/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

У даній позовній заяві міститься заява про забезпечення позову, яка мотивована тим, що відповідач не повернув борг позивачеві, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки у відповідача, окрім цього, існують інші боргові зобов`язання, представник позивача адвокат Колосінський І.А. просить суд накласти арешт на квартиру, загальною площею 182,4 кв.м., житлова площа 101,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише вказує на те, що суд має запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Отже, на підтвердження наявності заборгованості за договором позики позивач повинен надати суду оригінал розписки. Натомість позивачем до позовної заяви долучено її копію, що не є належним доказом наявності боргу.

Всупереч вищенаведених норм права, представником позивача адвокатом Колосінським І.А. не надано суду допустимого та достатнього доказу наявності між сторонами дійсного спору.

Окрім того, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна щодо якого він просить суд застосувати заходи забезпечення позову.

Натомість, представником позивача адвокатом Колосінським І.А. не зазначено в заяві про забезпечення позову та не надано жодних доказів на підтвердження дійсної (орієнтовної) вартості майна, яка належать на праві власності ОСОБА_2 та на яке він просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до переконання, що доводи, на які посилається заявник для застосування заходу забезпечення позову є недостатньо обґрунтованими, не підтверджені належними доказами, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колосінського І.А., про забезпечення позову у цивільній справі №127/15651/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання її копії через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: