Ухвала

31 липня 2020 року

м. Київ

справа № 686/31597/19

провадження № 61-10613ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту, про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту (далі - підприємство), про визнання протиправними та скасування рішення Хмельницької міської ради № 83 від 17 квітня 2019 року в частині надання підприємству права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :24:003:0048 площею 5311 кв. м, що по АДРЕСА_1 під будівництво багатоповерхової автостоянки та скасування рішення щодо державної реєстрації речового права підприємства на вказану земельну ділянку.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила заборонити Хмельницькій міській раді та органам та/або посадовим особам, що наділені повноваженнями проводити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно речового права на земельну ділянку, кадастровий номер :24:003:0048, площею 5311 кв. м, що по АДРЕСА_1

Заяву про забезпечення позову мотивувала тим, що Хмельницька міська рада може штучно створити умови, за яких позивач не зможе завершити процедуру оформлення права користування земельною ділянкою за вказаною адресою, що зокрема підтверджується прийняттям Хмельницькою міською радою оскаржуваного рішення про передачу у постійне користування спірної земельної ділянки третій особі. Позивач вказувала, що у випадку вчинення дій щодо спірної земельної ділянки по її реалізації, зміні розміру чи кадастрового номера буде неможливо поновити її право на отримання в оренду вищевказаної земельної ділянки.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2020 року - без змін.

13 липня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2020 року.

Як на підставу для скасування оскаржених судових рішень заявник вказує на порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги,

про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення,

про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження

за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими

або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто перелік ухвал суду, які підлягають касаційному оскарженню окремо від рішення суду, чітко визначається процесуальним законом. У переліку ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню після

їх перегляду в апеляційному порядку, що визначений пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, ухвала про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України) відсутня.

Частиною другою статті 382 ЦПК України передбачено, що постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку

у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову оскарженню у касаційному порядку не підлягає, а отже не може бути предметом перегляду у касаційному порядку і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

У постанові від 16 червня 2020 року Хмельницький апеляційний суд помилково зазначив про наявність у заявника права на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі.

Процедура касаційного оскарження є передбачуваною, а практика Верховного Суду щодо допуску до касаційного перегляду ухвал суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову - сталою.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту, про визнання протиправними та скасування рішень, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович