Справа №345/4947/19
Провадження № 2/345/105/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В :

що позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 11 квітня 2005 року ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчено секретарем Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, та зареєстровано в реєстрі за № 43.

Відповідно до заповітного розпорядження все належне їй майно та майнові права ОСОБА_5 в рівних частинах заповіла своїм дітям: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кропивник Калуського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 відмовились, про що подали нотаріусу відповідні заяви.

10 вересня 2019 року позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Так, до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 входить земельна ділянка площею 2,0827 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :06:004:0048.

Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 150970, який видано 17.11.2008 р. та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91.

Також до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 входить індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Зокрема, як вбачається із наявного в спадковій справі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано 23.12.1998, ОСОБА_5 успадкувала Ѕ частину цього домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Однак нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом позивачу відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_1 матір`ю вказана « ОСОБА_5 »; у державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 150970, який видано 17.11.2008 р., власником вказана « ОСОБА_5 ».

В позасудовому порядку він не має можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушений звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання подали заяви в яких просили проводити розгляд справи за їхній відсутності, позов визнали, не заперечили проти задоволення позову

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, позов визнала, не заперечила проти задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2005 року ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчено секретарем Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, та зареєстровано в реєстрі за № 43. Згідно заповіту все належне їй майно та майнові права ОСОБА_5 в рівних частинах заповіла своїм дітям: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , померла (а.с.21).

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 відмовились, про що подали нотаріусу відповідні заяви (а.с.7,8,9)

10 вересня 2019 року позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 - (а.с.10).

Однак нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом позивачу відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_1 матір`ю вказана « ОСОБА_5 »; у державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 150970, який видано 17.11.2008 р., власником вказана « ОСОБА_5 » - (а.с.6).

Що стосується родинних відносин позивача із спадкодавцем, то суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кропивник Калуського району Івано-Франківської області народилась ОСОБА_8 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.18).

Із свідоцтва про одруження, яке видано 30.10.1950, серія ЯТ № НОМЕР_1 , вбачається, що 20.10.1950 одружились ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » - (а.с.20).

У паспорті громадянина України, серія НОМЕР_2 , який видано 19.11.1998 Калуським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, власником паспорта значиться ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Кропивник Калуського району Івано-Франківської області (а.с.22).

На сторінці 10 цього паспорта, в графі «Сімейний стан», міститься штамп про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_6 , який здійснено 20.10.1950.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , батьками якого у свідоцтві про народження зазначені: ОСОБА_6 батько; ОСОБА_5 мати.

Таким чином слід дійти висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 одна й та сама особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у абзаці першому пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З довідки виконкому Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області від 04.11.2019 № 298 слідує, що ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 2,0827 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Степанівка. У державному акті власне ім`я помилкова вказано « ОСОБА_11 ».

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред&apos;явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб&apos;єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Окрім вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано 23.12.1998, з довідки виконкому Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області від 04.11.2019 № 297 вбачається, що за ОСОБА_5 числиться житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Також, згідно наявної в спадковій справі довідки виконкому Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області від 29.07.2019 № 162, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована на день смерті по АДРЕСА_1 .

У цій довідці також зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , її син. Заповіт від імені ОСОБА_5 посвідчувався у виконкомі Завадківської сільської ради 11 квітня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 43.

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК Украни, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом та за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-земельну ділянку площею 2,0827 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :06:004:0048, та належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 150970, який видано 17.11.2008 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91;

-в цілому на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий