Справа № 2-618/10
Провадження № 6/496/107/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Гаращенко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника до виконання ним своїх зобов`язань, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань за виконавчим документом, а саме: виконавчим листом № 2-618/10 від 07.02.2011 року, виданим Біляївським районним судом Одеської області про стягнення грошової суми у розмірі 334079,88 грн., судового збору у розмірі 1700 грн., та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Свої вимоги мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 2-618/10 від 07.02.2011 року, виданий Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/022/74/53485 від 17.05.2006 року у розмірі 334079,88 грн., судового збору у розмірі 1700 грн., та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. 25.05.2020 року ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також направлено запити до реєстраційних установ, стосовно виявлення майна боржника та грошових коштів на рахунках боржника. Цього ж дня, ним було винесено постанову про арешт майна та коштів боржника, що знаходяться на рахунках в банківських установах. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником зареєстрована квартира, за адресою: АДРЕСА_1 та має обтяження на підставі договору іпотеки № 2-1976 від 28.07.2006 року, вчиненого Біляївською районною державною нотаріальною конторою. Станом на теперішній час вимоги виконавчих документів боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. Оскільки боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, тому необхідно його тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчим листом № 2-618/10 від 07.02.2011 року, у зв`язку з чим звернувся з вказаним поданням до суду.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши подання та додані до нього документи, матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. перебуває виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 2-618/10 від 07.02.2011 року, виданого Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/022/74/53485 від 17.05.2006 року у розмірі 334079,88 грн., судового збору у розмірі 1700 грн., та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 25.05.2020 року відкрито виконавче провадження.

З матеріалів подання встановлено, що станом на 25.05.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» становить 335899,88 грн. Жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, боржник не вчинив.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

25.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-618/10 від 07.02.2011 року було винесено постанову про арешт всього майна та коштів боржника, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 326228,36 грн.

Також, цього ж дня, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 29384,40 грн.

З матеріалів подання вбачається, що рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 30.05.2020 року на адресу боржника приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, але відомості щодо вручення особисто ОСОБА_1 даного листа - відсутні.

Згідно п. 8 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за N 1302/29432 акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Однак, в матеріалах подання не міститься акт щодо виходу приватного виконавця за адресою боржника: АДРЕСА_1 , з чого слідує, що приватним виконавцем вжито всіх заходів організації примусового виконання рішення.

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. не здійснено виклик боржника виклик до приватного виконавця щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Таким чином, вважати боржника повідомленим про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про його ухилення від виконання судового рішення суд не позбавлений можливості.

При огляді в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 1506/2090/2012 також встановлено, що ОСОБА_1 на час розгляду справи судом був зареєстрований та мешкав за тією ж адресою, а саме: АДРЕСА_1 і його представник був присутній у судовому засіданні, в якому давав пояснення по справі.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_1 не вчиняє умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Згідно роз`яснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Суд вважає, що приватним виконавцем не надано будь-яких належних доказів про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про виклик боржника до приватного виконавця та його ухилення від явки.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що приватним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від сплати заборгованості та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє приватного виконавця повторно звернутися до суду з аналогічним поданням за умови вжиття всіх передбачених законом заходів, направлених на доведення ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань за рішенням суду.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що подання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 81, 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 28 липня 2020 року.

Суддя О.І. Трушина