Справа № 663/2298/20
Провадження № 2-з/663/21/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року суддя Скадовського районного суду Херсонської області Шабрацький Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» до ОСОБА_1 , третя особа: Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області, про знесення самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 року ТОВ «Славутич» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно побудований (реконструйований) двоповерховий дерев`яний будинок, загальною площею 204,2 кв.м., житлової площі 133,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач, одночасно з позовною заявою, подав до суду письмову заяву про забезпечення позову у якій просив накласти арешт на двоповерховий дерев`яний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчуження двоповерхового дерев`яного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, що діють від її імені, вчиняти будь-які дії та укладати будь-які правочини направлені на вселення та проживання третіх осіб у двоповерховому дерев`яному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною 204,2 кв.м., житлової площі 133,9 кв.м., до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; заборонити будь-яким іншим особам, крім ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проживання у двоповерховому дерев`яному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 204,2 кв.м., житлової площі 133,9 кв.м., до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, оскільки обрані способи забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами та прямо стосуються предмету позову, застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача в разі задоволення позовних вимог.

Приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до чч. 6, 7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Крім того судом враховується, що у відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 179447881 сформованого 02.09.2019 вбачається, що нерухоме майно, а саме двоповерховий дерев`яний будинок по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 247, номер запису про право власності - 32474436.

Проаналізувавши заяву подану ТОВ «Славутич» про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, суд приходить до висновку, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, в результаті чого заява є обґрунтованою, однак такою, що підлягає частковому задоволенню, в частині накладення арешту та заборони відчуження вищезазначеного заявником двоповерхового дерев`яного будинку, що на думку заявника, може призвести до порушення його конституційних прав.

Між тим, вимоги заявника ТОВ «Славутич» в частині забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії та укладати будь-які правочини направлені на вселення та проживання третіх осіб та заборони будь-яким іншим особам, крім відповідачки, проживання у вищезазначеному заявником двоповерхову дерев`яному будинку задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Вимоги щодо заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, що діють від її імені вчиняти будь-які дії та укладати будь-які правочини направлені на вселення та проживання третіх осіб та заборони будь-яким іншим особам, крім ОСОБА_2 , у двоповерховому дерев`яному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , то ТОВ «Славутич» не обґрунтовано, яким чином відповідні дії ОСОБА_2 та інших осіб можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд на даній стадії розгляду справи приходить до висновку, що ТОВ «Славутич» не доведено співмірність вказаних заходів забезпечення позову із заявленими ним вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-150 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» до ОСОБА_1 , третя особа: Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області, про знесення самочинного будівництва задовольнити частково.

Накласти арешт на двоповерховий дерев`яний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчуження двоповерхового дерев`яного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Копії даної ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Скадовський районний суд Херсонської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області Г.О. Шабрацький