Справа № 472/72/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2020 р. смт.Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2020 року до Веселинівського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2

23.01.2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в порядку ст.14 ЦПК України, вказану справу було розподілено судді Тустановському А.О.

При огляді вказаної заяви та матеріалів, суддею встановлено, що на розгляді у судді Тустановського А.О. перебуває кримінальне провадження №0000373 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (Домашнє насильство), відносно потерпілої ОСОБА_1 , де суддею досліджуються та встановлюються обставини, на які в обґрунтування заявлених вимог посилається заявниця.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд виходить з того, що згідно норм ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У зв`язку із зазначеним, з метою недопущення у сторін сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід у цивільній справі за вищевказаною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід по справі № 472/72/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Передати до канцелярії Веселинівського районного суду Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису для здійснення повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіА. О. Тустановський