РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Зарічне

04 серпня 2020 року Справа № 561/403/20

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Петровець М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Зарічненської селищної ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У зазначеній позовній заяві позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

До складу спадкового майна входить належна спадкодавцю на праві власності 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Заповіт ОСОБА_3 не вчинявся. Позитвач є дочкою спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після його смерті, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок їй нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього у попереднього власника. Інші спадкоємці відсутні. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Зарічненської селищної ради Рівненської області у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала письмову про розгляд справи у її відсутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує, на спадкове майно не претендує.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача її батьком вказаний ОСОБА_3 .

За батьком позивача ОСОБА_3 рахується 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 , що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 22.06.2009 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.08.2009 року, витягом з рішення Зарічненської селищної ради № 125 від 27.07.2009 року про присвоєння поштової адреси, рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 26.11.2013 року про визначення часток у спільному майні подружжя та визнання права власності, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку за ОСОБА_2 від 11.01.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть від 02.07.2013р. Серії НОМЕР_1 ).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18.06.2020 р. вбачається, що заповіт ОСОБА_3 не вчинявся.

Згідно до ст. 1261 ЦК України позивач як дочка спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

З довідки про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання спадкодавця, виданої Зарічненською селищною радою Рівненської області 31.10.2019 року № 1005, будинкової книги для прописки громадян вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 (позивач у справі) на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 , ч. 2, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином встановлено, що позивач у встановлений законом спосіб прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори № 1-16/419 від 18.06.2020 року, інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 18.06.2020 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 16.09.2013 року заведено спадкову справу, із заявою про прийняття спадщини зверталися колишня дружина спадкодавця ОСОБА_2 та дочка спадкодавця ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Постановою державного нотаріуса Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Герман В.М. від 27.05.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно.

Також встановлено, що третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 не є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розумінні ст. 1261 ЦК України, оскільки шлюб між ними було розірвано 16.05.1996 року, що підтверджується рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 26.11.2013 року про визначення часток у спільному майні подружжя та визнання права власності.

Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За наведених обставин суд вважає, що позивач правомірно набула право власності на зазначений житловий будинок.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, ч. 1 - ч. 3, ч. 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ст. 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Зарічненської селищної ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач - Зарічненська селищна рада Рівненської області, вул. Фестивальна,22, смт. Зарічне Рівненської області, .

Повний текст рішення складено 04 серпня 2020 року.

Суддя: Р. М. Снітчук