Справа № 145/559/16-ц
У Х В А Л А

"16" січня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Коваленка В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.03.2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі №145/559/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відновлення становища, яке існувало раніше, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Гніванська міська рада,

встановив :

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.03.2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 09.08.2018 року, позов задоволено повністю, зобов`язано ОСОБА_3 відновити межу між земельними ділянками, розташованими по АДРЕСА_1 , які існували до порушення, згідно земельно-кадастрової документації та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 086731 від 27.12.2011 року.

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами.

Вважає, що рішення суду підлягає перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 , суд виходив з наступного.

На праві власності ОСОБА_4 належить житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , що розташовані на земельній ділянці площею 0,0464 га з кадастровим №:01:005:0091, яка належить позивачці на підставі акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 086731, виданого 27.12.2011р.

Суміжна земельна ділянка по АДРЕСА_3 з кадастровим №:01:005:0117, перебуває у її власності, що стверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.02.2016р.

Відповідно до акту відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.11.2015р. комісією в складі геодезиста Шушкової Л.В., землевпорядника ОСОБА_5 встановлено самозахват землі суміжником. Згідно плану землекористування в АДРЕСА_2 мають місце порушення меж земельних ділянок. Між сусідами по АДРЕСА_4 фактично змонтовано металевий паркан на фундаментній основі.

Свідок ОСОБА_5 дала показання, що була представником міської ради при винесенні в натурі земельної ділянки ОСОБА_4 і разом з геодезистом ОСОБА_6 виявили невідповідність земельної ділянки ОСОБА_4 межам, визначеним в державному акті.

Свідок ОСОБА_2 дала показання, що вона є дочкою позивачки. Вони з сусідкою ОСОБА_7 жили нормально, поки новим власником хати та земельної ділянки не стала ОСОБА_3 , яка з своїм чоловіком знесли старий паркан і стали споруджувати новий, змістивши його на їхню земельну ділянку.

Ухвалою суду від 16.03.2017р. у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, але її не було проведено.

Вважає, що рішення підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами, оскільки ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 , чи з іншими особами, всупереч чинного законодавства та інтересам служби, без відома Відділу у Тиврівському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області підробила (виготовила) завідомо недійсний документ, який ОСОБА_4 використала як доказ в суді. Вказана інформація їй стала відома 19.12.2018р. із відповіді Відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі на запит адвоката.

Акт відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.11.2015р., виданий в порушення Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомземом України №376 від 18.05.2010 р.

У Відділі Держгеокадастру у Тиврівському районі відсутні відомості щодо договору про поновлення та встановлення меж земельної ділянки з ОСОБА_4 ; технічне завдання про відновлення меж земельної ділянки на ОСОБА_4 ; про повідомлення ОСОБА_3 про дату і час проведення робіт по відновленню меж земельної ділянки на місцевості по АДРЕСА_2 ; щодо виконання робіт 10.11.2015р. ОСОБА_6 по відновленню меж земельної ділянки в натурі на місцевості між суміжними земельними ділянками з кадастровими номерами :01:005:0117 та :01:005:0091; щодо встановлення та передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_4

Акт відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.11.2015р., яким встановлено самозахват землі відповідачкою, впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену Тиврівським районним судом Вінницької області у рішенні від 30 березня 2017 року, що переглядається. Проте обставина порушення порядку видачі вказаного акту не була і не могла бути відомою особам, які брали участь у справі.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав, просить задоволити заяву з підстав, викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 заперечують проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник Гніванської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутності представника міської ради, позовну заяву позивача підтримує в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Законодавцем встановлено критерії, за наявності яких обставини можуть вважатися нововиявленими, а саме: 1) обставини існували на час розгляду справи; 2) обставини не були відомі заявнику (позивачу); 3) обставини входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до абз.4 п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно абз. 1 п.4 даної постанови обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.03.2017 р., яке постановою Апеляційного суду Вінницької області від 09.08.2018 р. залишено без змін, позов ОСОБА_4 задоволено повністю, зобов`язано ОСОБА_3 відновити межу між земельними ділянками, розташованими по АДРЕСА_1 , які існували до порушення, згідно земельно-кадастрової документації та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК№086731 від 27.12.2011 р.

Відповідно до п.1.2. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України №376 від 18.05.2010 р., встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до п.2.3. вказаної Інструкції комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до п.3.12. вказаної Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до ст. 186 Земельного кодексу України: технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у разі коли власнику (користувачу) земельної ділянки видано документ, що посвідчує право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натуру (на місцевість) та закріплення їх межовими знаками; технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, у т. ч. при поділі чи об`єднанні земельних ділянок (ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України «Про землеустрій») або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.3 вказаної вище статті зазначеного Закону) при передачі земельної ділянки у власність (користування) із земель державної та комунальної власності, а також із земель приватної власності у разі зміни її меж або цільового призначення при поділі чи об`єднанні земельних ділянок перед заповненням бланка державного акта на право власності на земельну ділянку або бланка державного акта на право постійного користування земельною ділянкою.

На запит адвоката Когутницького В.М. за №0.2-0.34-393/115-18 від 19.12.2018р. Відділ Держгеокадастру у Тиврівському районі надав наступну інфомацію щодо земельної ділянки з кадастровим № :01: 005:0091, яка належить ОСОБА_4 :

договір про поновлення та встановлення меж земельної ділянки з ОСОБА_4 відсутній;

технічне завдання про відновлення меж земельної ділянки на ОСОБА_4 відсутнє;

про повідомлення ОСОБА_3 про дату і час проведення робіт по відновленню меж земельної ділянки на місцевості по АДРЕСА_2 відомості у відділі у Тиврівському районі Головного управління Держгеокадастру відсутні;

щодо виконання робіт 10.11.2015р. ОСОБА_6 по відновленню меж земельної ділянки в натурі на місцевості між суміжними земельними ділянками з кадастровими номерами :01:005:0117 та :01:005:0091 відомості відсутні;

щодо встановлення та передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_4 відомості відсутні.

Суд вважає, що наданий акт відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.11.2015 (а.с.3 т.1), що був одним із доказів на підтвердження вимог ОСОБА_4 не відповідає вимогам чинного законодавства, та обставини, викладені в ньому, мають сумніви, що стверджується відповіддю Відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі, наданою на запит адвоката Когутницького В.М.

Ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в судовому рішенні, що переглядається, а відтак і на висновки суду при ухваленні судового рішення.

Суд вважає, що підстави, викладені у поданій заяві щодо наявності нововиявлених обставин є обґрунтованими, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.423, 429 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволити.

Скасувати рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.03.2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі №145/559/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відновлення становища, яке існувало раніше, за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ратушняк І. О.