24.07.2020 Справа № 756/9699/19
Унікальний № 756/9699/19
Провадження №2/756/1570/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 червня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Дрончак Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АЗІНКО» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН», про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в липні 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позову вказує, що 20.05.2016 року ОСОБА_1 , який керував автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Спаській, 5 у м. Києві була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Винними діями відповідача була спричинена шкода транспортному засобу «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ПАТ «ДІАМАНТБАНК», під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Подільського районного суду від 16.08.2016р. за справою № 758/7002/2016-п ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за спричинення вищевказаної ДТП.

Автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований за договором Добровільного страхування наземного транспорту (окрім залізничного) № 49792/А від 10.07.2015 р. У зв`язку з настанням страхового випадку володільцю автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 було сплачено страхове відшкодування у розмірі 68 710,10 грн. на підставі звіту № 362 про оцінку «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 від 13.06.2016р., рахунку-фактури №СФ-0000094 від 06.06.2016р. Сплата страхового відшкодування підтверджується копією платіжного доручення № 1185 від 12.08.2016р, копією заяви на отримання страхового відшкодування від 14.06.2016 р.

Після сплати страхового відшкодування ПАТ «ДІАМАНТБАНК» у позивача виникло право вимоги до особи, винної у ДТП.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Еталон», останнє сплатило страхове відшкодування у розмірі 42 500,00 грн. на користь ПрАТ «СК «АЗІНКО», що підтверджується копією виписки банка за 12.05.2017р.

Сума, яка залишилась до сплати, та яку належить сплатити відповідачу складає 26 210,10 грн.(68710,10-42500,00) = 26 210,10грн.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 15,16,993,1166,1187,1194 ЦК України, позивач просить суду стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 26 210 грн. 10 коп.

Ухвалою суду 16.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судові засідання призначені на 11.12.2019 р., та на 30.06.2020 р. неодноразово не з`являвся, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що 20 травня 2016 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Кіа», д.н.з. НОМЕР_1 на вул.Спаській, 5 в м.Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ПАТ «ДІАМАНТБАНК», під керуванням водія ОСОБА_2 що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальні збитки.

Постановою Подільського районного суду міста Києва, від 16 серпня 2016 року, у справі №758/7002/16-п водія ОСОБА_1 визнано винним, в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.5-6).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді інших справ, суд вбачає вину відповідача у ДТП.

На момент ДТП автомобіль марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований в ПраТ «СК АЗІНКО» за договором Добровільного страхування наземного транспорту (окрім залізничного) №49792/А від 10.07.2015 року (а.с.8-14).

У зв`язку з настанням страхового випадку володільцю автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 було сплачено страхове відшкодування у розмірі 68 710,10 грн. на підставі звіту № 362 про оцінку «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 від 13.06.2016р. (а.с.17-29), рахунку-фактури № СФ-0000094 від 06.06.2016р. (а.с.55). Сплата страхового відшкодування підтверджується копією платіжного доручення № 1185 від 12.08.2016р, копією заяви на отримання страхового відшкодування від 14.06.2016 р.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Еталон», а тому ПраТ «СК АЗІНКО» звернулося до ПрАТ «СК «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування, за наслідками якої було виплачено страхове відшкодування в розмірі 42 500,00 грн. на користь ПрАТ «СК «АЗІНКО», що підтверджується копією виписки банка за 12.05.2017р. (а.с.57).

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) .

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Підтвердженням розміру реально завданої шкоди є рахунок, звіт № 362 про оцінку «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 від 13.06.2016р. та платіжні доручення про виплату страхового відшкодування, таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 26 210 грн. 10 коп.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн., а тому на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 993, 1166, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263- 265, 274, 280-282 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АЗІНКО» (код ЄДРПОУ - 24646706, адреса місцезнаходження: м.Київ, пров.Хорива, буд.4, кв.2) грошові кошти в розмірі 26 210 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АЗІНКО» (код ЄДРПОУ - 24646706, адреса місцезнаходження: м.Київ, пров.Хорива, буд.4, кв.2) судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 липня 2020 року.

Суддя Н.О. Яценко