Справа № 524/1754/19
Провадження № 2/524/142/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі: головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Шило В.С., позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав.

В п.15,16 Постанови Пленума Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України допит малолітніх свідків і, за розсудом суду, неповнолітніх свідків проводиться в присутності батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, якщо вони не заінтересовані у справі, або представників органів опіки та піклування, а також служби у справах дітей.

Враховуючи вік доньки сторін та з метою визначення її думки з приводу позовних вимог, суд вважає за необхідне вислухати позицію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за правилами ст.232 ЦПК України за участю психолога Кременчуцького ліцею №5 імені Т.Г.Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Керуючись ст..ст. 232, 258-261 ЦПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Виликати в судове засідання психолога Кременчуцького ліцею №5 імені Т.Г.Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області для проведення допиту неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Д.Андрієць