ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1450/17 Номер провадження 22-ц/814/1787/20Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого (судді-доповідача) Карпушина Г.Л.; суддів: Пилипчук Л.І., Пікуль В.П., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року ( ухвалене суддею Потетій А.Г., відомості щодо дати складення повного тексту судового рішення відсутні) у справі за позовом ОСОБА_3 до Микільської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_1 , треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавська районна державна адміністрація, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області (далі - Микільська сільська рада), ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавська районна державна адміністрація, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року у справі № 545/647/17 за нею визнано право на земельну частку (пай) у землях Колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП) ім. Шевченка розміром 4,7 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлій 16 січня 2002 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі сертифіката серії НОМЕР_1 . Однак через відсутність необхідної землі та за наявності сертифіката на право на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданого 26 грудня 1996 року на ім`я ОСОБА_5 (у сертифікаті помилково вказано по батькові « ОСОБА_6 »), вона не може одержати з колективної власності свою частку землі в натурі (на місцевості). Вважає, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не могла набути право на частку (пай) у землях КСП ім. Шевченка, оскільки 31 липня 2001 року їй було видано також сертифікат серії 810991 на право на земельну частку (пай) у землях КСП «Маяк» розміром 6,98 умовних кадастрових гектарів. Отримання ОСОБА_5 двох земельних часток (паїв) є порушенням вимог статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила: встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка серії ПЛ НОМЕР_2 0172581, виданий на ім`я ОСОБА_7 , належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ; визнати недійсним вказаний сертифікат.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року позов задоволено.

Встановлено факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка серії ПЛ НОМЕР_2 0172581, виданий на ім`я ОСОБА_7 , належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Визнано недійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка серії ПЛ НОМЕР_2 0172581, виданий на ім`я ОСОБА_7 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

З вказаним рішенням суду не погодився представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати частково, а саме у частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданий на ім`я ОСОБА_7 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а в іншій частині рішення залишити без змін. В апеляційній скарзі посилався на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 прохала апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Отже, предметом апеляційного перегляду є законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданий 26 грудня 1996 року ОСОБА_7 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Оскаржуване судове рішення вже переглядалося судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Так, ухвалою колегії суддів апеляційного суду Полтавської області від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Полтавської області від 31 січня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданий 26 грудня 1996 року ОСОБА_7 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , та беручи до уваги те, що сторони погодилися з рішенням місцевого суду в інших частинах прийнятих за наслідками розгляду пред`явленого позову, а тому рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року перевіряється лише в межах доводів апеляційної скарги відповідача,у відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України та роз`яснень які містяться у п.п.14-15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку».

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року у справі № 545/647/17 за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом було визнано право на земельну частку (пай) у землях КСП ім. Шевченка розміром 4,7 умовних кадастрових гектарів, яке за життя належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 січня ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі сертифіката серії НОМЕР_1 , виданого згідно з розпорядженням Полтавської державної районної адміністрації від 26 грудня 1996 року № 678.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_3 посилалася на те, що через відсутність необхідної землі та за наявності сертифіката на право на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданого 26 грудня 1996 року на ім`я ОСОБА_5 , вона не може одержати свою частку землі з колективної власності в натурі (на місцевості).

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 15 грудня 2006 року Виконавчим комітетом Микільської сільської ради.

Спадкоємцем за законом майна померлої ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0172581, виданим на підставі розпорядження Полтавської районної державної адміністрації від 26 грудня 1996 року № 678, ОСОБА_5 (у сертифікаті помилково вказано по батькові « ОСОБА_6 ») набула право на земельну частку (пай) у землях КСП ім. Шевченка, яке розташоване на території Микільської сільської ради, розміром 4,7 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

За життя ОСОБА_5 не отримувала на руки вищевказаного сертифіката, про що свідчить лист міськрайонного управління Держгеокадастру у Полтавському районі та місті Полтаві від 07 червня 2017 року.

Крім того, сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0172581, виданим на підставі розпорядження Машівської районної державної адміністрації від 31 липня 2001 року № 283, підтверджується, що ОСОБА_5 набула право на земельну частку (пай) у землях КСП «Маяк», яке розташоване на території Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області, розміром 6,98 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На цей пай ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай), суд першої інстанції виходив з того, що: на підставі сертифікатів серії ПЛ № 0172581 від 26 грудня 1996 року та серії ПЛ № 810991 від 31 липня 2001 року ОСОБА_5 отримала безоплатно право на дві земельні частки (паї) в загальному розмірі 11,68 умовних кадастрових гектарів, що перевищує розмір часток (паїв) інших членів КСП, які брали участь у паюванні земель; процес безоплатної приватизації землі громадянами носить виключно одноразовий характер по кожному виду використання земельних ділянок; зазначене свідчить, що оспорюваний сертифікат був виданий ОСОБА_5 з порушенням вимог статті 116 ЗК України, а його наявність позбавляє позивача права одержати свою частку землі в натурі (на місцевості) з колективної власності КСП ім. Шевченка.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та порушують норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 5 ЗК України 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 6 ЗК України 1990 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

За змістом статей 22, 23 ЗК України 1990 року особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 будучи членом КСП, правомірно включена до списку розпаювання, а факт того, що вона не отримала на руки Сертифікат на земельну частку (пай) не є підставою визнавати його таким, що видано помилково.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 була членом КСП ім. Шевченка, а після вибуття з даного КСП, певний проміжок часу була членом КСП «Маяк». Тобто, ОСОБА_5 набула право на дві земельні частки (паї) у землях КСП ім. Шевченка та КСП «Маяк», які розташовані на території різних сільських рад, оскільки здійснювала трудову діяльність в обох КСП та була включена до списків додатків до державного акту та в подальшому з жодного із списків виключена не була.

Так, доводи позивача про те, що через відсутність необхідної землі ОСОБА_3 не може одержати свою частку (пай) в натурі, а тому оспорюваний сертифікат порушує її право власності, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки позивач має можливість отримати таку частку із земель запасу, про що неодноразово наголошував під час розгляду справи голова Микільської сільської ради.

Крім того, позивачем не доведено факт того, що особа за якою вона спадкує та від імені якої претендує на отримання земельної частки (паю) ОСОБА_4 вчиняла будь-які дії спрямовані на отримання сертифікату та подальшого оформлення земельної ділянки з винесенням її меж в натурі.

Згідно п.7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Однак, позивачем не надано доказів звернення до органів державної влади з приводу порушення її права.

На думку колегії суддів, виходячи з вищезазначених норм ОСОБА_3 повинна була звернутись до органу державної влади за отриманням нею земельної ділянки із земель запасу, котрі наявні на території Микільської сільської ради, про існування котрих неодноразово наголошував голова Микільської сільської ради. Проте, позивач цього не зробила, на підтвердження чого в матеріалах справи відсутній факт звернення позивача ОСОБА_3 до органів державної влади, тобто з викладеного слідує що відсутній спір та порушення її права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що права позивача не порушені, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до вказаних правовідносин норму ст. 116 ЗК України, оскільки порядок паювання земель колективної власності за своєю правовою природою є абсолютно відмінним від порядку приватизації земель державної та комунальної власності визначених ст. 116 ЗК України не можуть застосовуватися при розгляді даного конкретного випадку.

Так, Земельний кодекс України набрав чинності (01.01.2002 р) і в даному випадку його положення не стосується правовідносин щодо розпаювання земель, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданий 26 грудня 1996 року ОСОБА_7 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Так, при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачував судовий збір у розмірі 960 грн., а при подачі касаційної скарги 1280 грн. Оскільки даною постановою у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому з позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі 2240 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року в частині визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданий 26 грудня 1996 року ОСОБА_7 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Микільської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_1 , в частині визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданий 26 грудня 1996 року ОСОБА_7 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відмовити.

В іншій частині рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: с. Ваці Полтавський район, Полтавська область, 38781) 2240 грн (дві тисячі двісті сорок гривень) грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28 липня 2020 року.

Головуючий суддя: __________________ Г.Л. Карпушин

Судді:_________________ Л.І. Пилипчук _________________ В.П. Пікуль