КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року

м. Київ

справа №376/2448/18

провадження № 22-ц/824/871/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Шапіївська сільська рада Сквирського району Київської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2

на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року у складі судді Віговського С.І.

у цивільній справі за заявою Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Шапіївська сільська рада Сквирського району Київської області в особі голови сільради Іванець Т. звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі №376/2448/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року, з урахуванням ухвали Сквирського районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року про виправлення описки, відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 11 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про її права та інтереси, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що розгляд справи було проведено судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, що суперечить пункту 2 частини четвертої статті 274 ЦПК України.

Уважає помилковим та таким, що не відповідає змісту позовної заяви, твердження суду про те, що нововиявленими обставинами сільська рада вважає, той факт, що ОСОБА_2 не була повідомлена про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , а отже не брала в ній участі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог процесуального закону, клопотання про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

У клопотанні, яке надійшло до апеляційного суду 25 червня 2020 року, голова Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області просив проводити розгляд справи за їхньої відсутності.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності всіх учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстав, зокрема того, що обставини, на які посилається представник заявника у своїй заяві як на нововиявлені, не можуть вважатись такими, оскільки вони існували на час розгляду справи, але були такими, що не входили до предмета доказування у справі та не впливали на висновки суду про права та обов`язки осіб, які брали участь у справі; неналежне виконання судом обов`язків щодо встановлення складу учасників судового розгляду (коло спадкоємців, належного відповідача)) не вважаються нововиявленими обставинами та не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Судом установлено, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року у цивільній справі № 376/2448/18-ц позов ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволено.

Визнано за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 21,9 кв.м, житловою площею 11.6 кв.м, що належав його діду - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 3,88 в умовних кадастрових гектарах, який перебуває в колективній власності КСП «Зоря», яке розташоване в с. Токарівка, Сквирського району, Київської області, посвідчений Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія КВ № 000662, що належав його діду - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, Шапіївська сільська рада Сквирського району посилалась на те, що 02 жовтня 2019 року стало відомо про появу спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_2 , яка також претендує на спадкове майно і повинна була на час розгляду справи бути відповідачем, оскільки спір про право спадкове фактично існує між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на частину першу статті 352 ЦПК України, вважає, що оскаржуваною ухвалою порушено її права та інтереси.

Проте, апелянтом не зазначено, в чому саме полягає порушення її прав ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року про відмову у задоволенні заяви Шапіївської сільської ради Сквирського району про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не вирішувався спір по суті та не ухвалювалося рішення щодо права власності на майно в порядку спадкування.

Правовідносини щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування вирішено рішенням Сквирського районного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року.

При цьому, якщо ОСОБА_2 вважає, що спір між ОСОБА_1 та Шапіївською сільською радою Сквирського району зачіпає її інтереси, остання не позбавлена права оскаржити рішення, яким вирішено цей спір, в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

При цьому, якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі в справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Ураховуючи те, що ухвала не стосується розгляду справи по суті, оскаржуваною ухвалою питання про права та інтереси ОСОБА_2 , яка не була залучена до участі в справі, не вирішувалось, колегія суддів доходить висновку, що апелянт не довела, що ухвала про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами порушує її права чи інтереси, а тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України апеляційне провадження підлягає закриттю.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі «Brulla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 р., п. 33).

Наразі, ОСОБА_2 не позбавлена права на звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Сквирського районного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року у цивільній справі за заявою Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «28» липня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна