П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Галущенка О.І., Царюк Л.М., із секретарем судового засідання Лівшенком О.С., за участю представників позивача: голови Садівничого товариства «Сонячна поляна» Сіденка О.В., адвоката Канавцева В.М., представника відповідача адвоката Каліч Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Садівничого товариства «Сонячна поляна» на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2019 року про закриття провадження, постановлену в приміщенні того ж суду у складі судді Семенової Л.М. у цивільній справі (єдиний унікальний номер 477/2594/19, номер провадження 22-ц/812/244/20) за позовом Садівничого товариства «Сонячна поляна» до ОСОБА_1 , третя особа: Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області, державний реєстратор Свячений Віктор Юрійович, Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та знесення самочинно збудованого нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2019 року Садівниче товариство «Сонячна поляна» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.04.2018 року ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна садовий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису об`єкта нерухомого майна 233; зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно збудовану трьох поверхову добудову до вказаного садового будинку довжиною 3,16 метри, побудованій на межі із земельною ділянкою члена садівничого товариства «Сонячна поляна» ОСОБА_2 та стіни довжиною 10,3 м, побудованої на проїзній частині по АДРЕСА_1 , та побудований третій поверх садового будинку.

17 грудня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , як голови Садівничого товариства «Сонячна поляна» про відмову від позову.

На підтвердження повноважень ОСОБА_1 як голова Садівничого товариства «Сонячна поляна» надав витяг з ЄДРПОУ, сформований 16.12.2019 року, згідно якого підтверджуються дані про ОСОБА_1 як керівника СТ «Сонячна поляна», відомості про що внесені до вказаного Реєстру 13.11.2019 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2019 року прийнято відмову від позову Голови садівничого товариства «Сонячна поляна» Маринича В.Г., та закрито провадження по справі (а.с. 90-91).

Не погодившись з ухвалою суду, Садівниче товариство «Сонячна поляна» в особі голови правління Сіденко О.В., подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, посилаючись на наступне.

Рішенням загальних зборів товариства 1 грудня 2019 року ОСОБА_1 достроково відкликали як голову правління та було підтверджено повноваження Голови правління Садівничого товариства «Сонячна поляна» Сіденко Олександра Володимировича, вибраного на загальних зборах у 2017 році.

ОСОБА_1 на час подання заяви про відмову від позову вже не був головою садівничого товариства, тому повноважень щодо подачі такої заяви не мав (а.с.98-100).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні апеляційного суду представники позивача підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Каліч Є.А. просив апеляційну скаргу відхилити.

Треті особи, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів прийшла до такого.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у даній справі місцевий суд виходив з того, що Голова садівничого товариства «Сонячна поляна» подав до суду заяву про відмову від позову, а тому, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, наявні підстави для закриття провадження по справі. При цьому суд послався на те, що повноваження голови СТ «Сонячна поляна» підтверджені витягом з ЄДРПОУ, сформованого 16.12.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 є керівником зазначеного товариства з 13.11.2019 року.

Проте, такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Згідно з нормою ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Статтею 91 ЦК України передбачено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частина перша статті 92 ЦК України визначає поняття цивільної дієздатності юридичної особи та передбачає, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Таким чином, цивільну дієздатність, тобто здатність власними діями і у власному інтересі створювати відповідні права та обов`язки, юридична особа реалізує через свої органи, які формуються та діють відповідно до установчих документів та вимог законодавства.

За загальними вимогами, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління ТОВ є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦК).

Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб (ч. 2 ст. 99 ЦК).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на положення статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини з третіми особами.

Частиною 3 статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з частинами 1, 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідно до частини четвертої статті 10 вказаного закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах. Тобто відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі не використовуються для ідентифікації керівника юридичної особи.

Однак, зазначені положення частини третьої статті 92 ЦК України та статей 7, 9 та 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" не були застосовані судом першої інстанції у даній справі під час вирішення спору, у зв`язку з чим суд дійшов передчасних висновків про наявність повноважень голови СТ «Сонячна поляна» у ОСОБА_1 на час підписання ним заяви про відмову від позовних вимог.

Згідно з пунктом 4.7 Статуту СТ «Сонячна поляна» рішення зборів членів садового товариства фіксуються протоколом зборів, який оформлюється за 3 доби, підписується головою та секретарем зборів, завіряється печаткою Згідно пункту 4.15 Статуту голова товариства обирається із членів товариства терміном на 3 роки, є головною посадовою особою і керівником виконавчого органу правління товариства, він наділений правом представляти товариство у стосунках з державними органами, установами, організаціями та ін. (а.с. 6-10).

В матеріалах справи поряд з документами, на які послався суд витяг з ЄДРПОУ як на документ, який посвідчує повноваження ОСОБА_1 як голови СТ «Сонячна поляна», мається протокол загальних зборів СТ «Сонячна поляна» від 01.12.2019 року, підписаний головою та секретарем зборів, завірений печаткою, з якого вбачається, що на загальних зборах було вирішено питання про відкликання незаконно обраного і зареєстрованого голови правління товариства Маринича ОСОБА_3 та підтвердження повноважень голови СТ «Сонячна поляна» ОСОБА_4 (а.с. 83-84).

В судовому засіданні апеляційного суду учасники справи підтвердили, що вказаний документ (протокол загальних зборів від 01.12.2019 року) є дійсним, не оспорений та не скасований.

Тобто на час прийняття судом першої інстанції рішення щодо прийняття відмови від позову відповідно до заяви від 17.12.2019 року, підписаної головою СТ «Сонячна поляна» ОСОБА_1 , в матеріалах справи мався документ про те, що вказана особа не є головою СТ відповідно до протоколу від 01.12.2019 року. Вказаному документу судом правова оцінка не дана, на що обґрунтовано посилається в апеляційній скарзі апелянт.

Колегія суддів вважає, що визначальним у призначенні та зміні керівника слід вважати рішення загальних зборів, а не факт реєстрації таких змін в ЄДР це пов`язано із порядком ведення реєстру, а не з фактом офіціалізації певної особи на посаді керівника.

З огляду на викладене, суд першої інстанції у даній справі неправильно застосував до спірних правовідносин положення статті 92 ЦК України та статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", що призвело до передчасних висновків про наявність підстав для прийняття відмови від позовних вимог та закриття провадження у справі.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статті 264 ЦПК України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про можливість прийняття заяви про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Оскільки ухвалене судом першої інстанції судове рішення перешкоджає подальшому провадженню у справі, а висновки суду не відповідають обставинам справи, зроблені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права ухвалу суду відповідно до положень пунктів третього, четвертого частини першої статті 379 ЦПК України слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Садівничого товариства «Сонячна поляна» задовольнити, а ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Судді: О.І. Галущенко

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 22 січня 2020 року