Справа №403/22/20 провадження № 2/403/69/20
У Х В А Л А

07 лютого 2020 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з останнього, як батька, аліментів на її утримання, як дочки, що досягла повноліття та продовжує навчання, урозмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення нею 23-х років. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вона навчається на денній формі навчання, не має джерела доходів, перебуває на повному утриманні матері та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Натомість відповідач по справі, працюючи та маючи земельну ділянку (пай), має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача, однак добровільно не надає жодної матеріальної допомоги.

Ухвалою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі суду від 23 січня 2020 року були зазначені способи усунення недоліків позовної заяви, зокрема, необхідність зазначення в ній: 1) реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номера і серію паспорта, відомої адреси електронної пошти сторін по справі (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України); 2) зазначення ціни позову відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України, якою визначена ціна позову у позовах про стягнення аліментів, - сукупністю всіх виплат, але не більше, ніж за шість місяців (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України); 3) змісту позовних вимог: способу захисту прав або інтересів, передбаченого законом чи договором, або іншого способу захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач прохає визначити у рішенні з урахуванням положень ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України та того, що позивач не є дитиною, оскільки досягла на дату подання позовної заяви повноліття (п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України); 4) зазначення доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, щодо потреби отримання позивачем матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням (відсутність отримуваної стипендії та (або) будь-якого виду соціальної допомоги, заробітної плати, дивідендів, платежів за укладеними договорами чи інших доходів відповідно до відомостей органів державної фіскальної служби; здійснення оплати за проживання в житловому приміщенні; понесення витрат на придбання підручників, необхідних для навчального процесу, харчування за місцем навчання; доказів на підтвердження майнового стану матері позивача, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків; доказів на підтвердження майнового стану відповідача з урахуванням зазначених позивачем у позовній заяві обставин отримання ним заробітної плати та наявності у нього земельної ділянки або обгрунтування неможливості надання таких доказів (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України); 5) відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України); 6) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви (п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України); 7) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України); 8) підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України).

07 лютого 2020 року позивачем через канцелярію суду була подана уточнена позовна заява з доданими до неї копіями документів на виконання ухвали суду від 23 січня 2020 року.

Разом з тим, зі змісту уточненої позовної заяви та доданих до неї копій документів суддею встановлено, що позивачем ОСОБА_1 лише частково були усунуті недоліки позовної заяви відповідно до ухвали суду від 23 січня 2020 року, зокрема, щодо зазначення в ній: 1) реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача по справі та зазначення про відсутність цих відомостей стосовно відповідача (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України); 2) ціни позову, виходячи із зміненого позивачем способу стягнення аліментів (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України); 3) змісту позовних вимог: способу захисту прав або інтересів, передбаченого законом чи договором, або іншого способу захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач прохає визначити у рішенні, шляхом зміни способу стягнення аліментів з частини від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму 2000,00 грн. (п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України); 4) відомостей про відсутність вжиття заходів досудового врегулювання спору (п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України); 5) наявності у позивача оригіналів документів, копії яких додані до позовної заяви (п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України); 6) відсутність понесених судових витрат (п.9 ч.3 ст.175 ЦПК Украни); 7) підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Разом з тим, станом на 07 лютого 2020 року позивачем повторно не були виконані вимоги п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме: 1) лише частково зазначені докази, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, оскільки надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України підтверджують відсутність доходів позивача за період часу з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року та не містять інформації про відсутність таких доходів, починаючи з 01.10.2019 року і на дату звернення з позовом до суду, тобто під час навчання; 2) взагалі не виконані вимоги ухвали в частині зазначення доказів на підтвердження майнового стану матері позивача - гр-нки ОСОБА_3 , оскільки надана виписка з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що охоплює період з 2005 по 2008 роки, не є належним доказом на підтвердження майнового стану матері позивача станом на 2019 рік, так само як і не зазначені докази на підтвердження працевлаштування відповідача ОСОБА_2 та отримання ним заробітної плати.

При цьому суддя звертає увагу позивача ОСОБА_1 , що у разі неможливості надання нею доказів на підтвердження викладених нею в позовній заяві обставин отримання заробітної плати відповідачем, вона має право заявити відповідне клопотання про витребування судом письмових доказів, виконавши вимоги ч.2 ст.84 ЦПК України.

Крім того, з урахуванням зміни позивачем способу стягнення з відповідача аліментів в порівнянні з тим, що був зазначений у поданій до суду 21 січня 2020 року позовній заяві, а саме: з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, позивачу необхідно виконати вимоги п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України щодо зазначення в позовній заяві належного обгрунтування вказаного розміру аліментів, як суми, що стягується.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 необхідно виконати вимоги п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України в частині обгрунтування визначеного нею розміру аліментів в сумі 2000,00 грн. щомісячно та надати докази на підтвердження її майнового стану за період часу, починаючи з 01.10.2019 року по день звернення до суду (відомості, надані органом державної фіскальної служби, довідка з навчального закладу про отримання чи неотримання стипендії тощо), майнового стану її матері - гр-нки ОСОБА_3 за період часу, починаючи з 01.09.2019 року (відомості, надані органом державної фіскальної служби, центром зайнятості тощо) та майнового стану відповідача з урахуванням розясненого судом права позивача у разі необхідності подати письмове клопотання в порядку ст.84 ЦПК України.

При цьому постановлення даної ухвали не порушує конституційне право позивача на звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини (прецедентні рішення у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року), право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Оскільки ОСОБА_1 була поінформованою про обов`язок усунути недоліки позовної заяви шляхом приведення її змісту у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, однак лише частково виконала вимоги ухвали суду від 23 січня 2020 року, приходжу до висновку, що позивач не вичерпала наявних засобів захисту свого права.

Даний висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним в постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі №705/3875/17 та від 22 травня 2019 року у справі №705/5060/18.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 04 квітня 2019 року у справі «Кунерт проти Польщі» (заява №8991/17) зазначено, що національні органи влади, зокрема суди, мають вирішувати проблеми тлумачення внутрішнього законодавства, яке стосується процесуальних норм, таких як строки подання документів.

За змістом ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу (ч.ч.3, 5 ст.124 ЦПК України).

Згідно положень ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримала копію ухвали суду про залишення поданої нею позовної заяви без руху 30 січня 2020 року.

Таким чином, з урахуванням дати отримання позивачем копії ухвали суду від 23 січня 2020 року, строк для усунення недоліків позовної заяви, поданої ОСОБА_1 закінчується о 17 год.00 хв. 10 лютого 2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем лише частково виконаані вимоги ухвали суду від 23 січня 2020 року, і встановлений судом процесуальний строк усунення недоліків позовної заяви на дату постановлення цієї ухвали не закінчився, вважаю за доцільне продовжити позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої нею позовної заяви, зокрема, для виконання вимог п.п.3, 5 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України, з ініціативи суду.

Керуючись ст.ст.120,124, 127, 175, 177, 185, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі виконання нею вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України відповідно до ухвали суду, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя С.Ю.Атаманова