Справа пр. №4-с/756/53/20
У Х В А Л А

04 лютого 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазюка Данила Максимовича, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з скаргою на рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазюка Данила Максимовича (далі - державний виконавець Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюк Д.М.).

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що державним виконавцем Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюком Д.М. здійснювалось виконавче провадження №19481449 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2010 року у справі №2-2802/10, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

20 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць виконано у повному обсязі.

Як стверджувала заявник, дії державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюка Д.М. щодо закінчення виконавчого провадження є неправомірними, позаяк рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2010 року у справі №2-2802/10 залишається невиконаним.

У зв`язку з цим заявник просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюка Д.М. щодо закінчення виконавчого провадження №19481449 та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 20 серпня 2019 року.

ОСОБА_1 чи її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник заявника подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Боржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Державний виконавець, рішення якого оскаржуються, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

З огляду на викладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути скаргу ОСОБА_1 за її відсутності, відсутності її представника, боржника та державного виконавця, оскільки вона не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №19481449, суд дійшов такого висновку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2010 року у справі №2-2802/10 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Указане рішення суду набрало законної сили і 29 квітня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на його виконання (а. с. 38-39).

Виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2010 року у справі №2-2802/10 здійснювалось державними виконавцями Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (виконавче провадження №19481449).

20 серпня 2019 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюком Д.М. ухвалено рішення про закінчення виконавчого провадження №19481449 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Вирішуючи питання про правомірність зазначеного рішення державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюка Д.М., суд виходить з такого.

Порядок виконання рішень судів про стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Отже, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягали стягненню з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 з 19 лютого 2010 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 25 березня 2019 року за вих. №19481449 станом на 25 березня 2019 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становила 197127,74 грн (а. с. 40).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За положеннями п. 9 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Незважаючи на наявність заборгованості боржника ОСОБА_2 за аліментами та те, що неповнолітній ОСОБА_3 , на утримання якого стягнуто аліменти, не досягнув повноліття, усупереч приписам п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", п. 9 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, державним виконавцем Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюком Д.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на те, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2010 року у справі №2-2802/10 не виконано у повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що рішення державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюка Д.М., оформлене постановою від 20 серпня 2019 року, про закінчення виконавчого провадження №19481449 є неправомірним.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, проаналізувавши наведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що, вирішуючи скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, суд не має права зобов`язувати посадових осіб органів державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно з Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби та скасовувати документи винесені ним.

Отож, належним способом захисту порушеного права боржника ОСОБА_1 є визнання неправомірним рішення державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюка Д.М. про закінчення виконавчого провадження №19481449, оформленого постановою від 20 серпня 2019 року.

Також суд зазначає, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод Оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій має відбуватись у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (ч. 1 ст. 449 ЦПК України).

У матеріалах виконавчого провадження №19481449 відсутні будь-які докази на підтвердження отримання боржником ОСОБА_1 оскаржуваної постанови про закінчення цього виконавчого провадження, або будь-які докази, які б свідчили про обізнаність боржника про винесення цієї постанови.

За таких обставин у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_1 пропустила строк на оскарження рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 39, 71 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазюка Данила Максимовича - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазюка Данила Максимовича про закінчення виконавчого провадження №19481449, оформлене постановою від 20 серпня 2019 року.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук