Номер провадження: 22-ц/813/2806/20
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Ткачука В.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2019 року про залишення позову без розгляду, постановлену під головуванням судді Пучкової І.М., -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив залишити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 без розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2019 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишена без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати,справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду іншим суддею, посилаючись на незаконність постановленої ухвали.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 також подав до суду заяву про забезпечення його позову, однак йому у задоволені заяви про забезпечення було відмовлено, що змусило ОСОБА_1 дійти висновку про те, що суд став на захист прав відповідач, також він неодноразово звертався до суду з клопотаннями про витребування доказів, які залишалися судом без розгляду, та вважаючи, що призведе до винесення рішення з грубим порушенням норм права, він подав заяву про негайне залишення справи без розгляду.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі необґрунтовані, безпідставні та не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 недобросовісно користується своїми процесуальними правами, а саме зазначивши про неупередженість та необ`єктивність судді не скористався своїм правом та на подав заву про відвід судді, також отримавши ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову не оскаржив її до апеляційної інстанції, вважає, що суд ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, ухвала є законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягаєзадоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся до суду з заявою про залишення позову без розгляду, а оскільки це передбачено законом, що не порушує прав сторін та інших осіб і не позбавляє права звернутися позивача до суду повторно, суд у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України залишив позов без розгляду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що12.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 року прийнято до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним. Призначена справа до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.10.2019 року.

21.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2019 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

02 жовтня 2019 року було відкладене підготовче судове засідання на 04.11.2019 року за клопотанням позивача, що підтверджується протоколом судового засідання.

04.11.2019 року підготовче судове засідання було відкладене до 11.11.2019 року, що також підтверджується протоколом судового засідання.

11.11.2019 року у підготовчому судовому засіданні була оголошена перервадо 13.11.2019 року, що підтверджується журналом судового засідання.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до початку розгляду справи, звернувся до суду з заявою, в якій просив залишити цивільну справу за його позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов вірного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, щозвертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 також подав до суду заяву про забезпечення його позову, однак йому у задоволені заяви про забезпечення було відмовлено, що змусило ОСОБА_1 дійти висновку про те, що суд став на захист прав відповідача, також він неодноразово звертався до суду з клопотаннями про витребування доказів, які залишалися судом без розгляду, та вважаючи, що призведе до винесення рішення з грубим порушенням норм права, він подав заяву про негайне залишення справи без розгляду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки доказів про те, що суд став на захист прав відповідача до суду надано не було, крім того відмова судом у задоволені заяви про забезпечення позову є його припущенням про можливе винесення рішення з грубим порушенням норм права.

Більш того ОСОБА_1 скористався послугами адвоката Токарчук В.В., яка пояснила у суді апеляційної інстанції про те, що вона роз`яснювала ОСОБА_1 наслідки, заяви про залишення позову без розгляду, однак ОСОБА_1 наполягав на розгляді саме такої заяви.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з апеляційною скаргою не надав у відповідності до ст. 81 ЦПК України доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, а саме доказів неупередженості та необ`єктивність судді, також матеріали справи не містять доказів того, що апелянт скористався своїми процесуальними правами на перегляд ухвали про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову, також ОСОБА_1 не було надано до суду ні клопотань, ні заяв провідвід судді, якщо вважав неупередженість та необ`єктивність у розгляді справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, застосовані ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 січня 2020 року заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволені позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, арешт накладений на квартиру, яка належить ОСОБА_2 , ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.01.2020 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2019року залишити без змін.

Скасувати арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 58,2 кв.м., житлова площа 40,6 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 , накладений ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 січня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішенняскладений 06 лютого 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________Т.В. Цюра