Провадження № 2/761/1353/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представника позивачів та відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк, ОСОБА_6 про розірвання іпотечного договору, припинення іпотеки та зняття запису про заборону відчуження майна з реєстру, -

в с т а н о в и в:

В травні 2019 року ОСОБА_2 (позивач-1), ОСОБА_3 (позивач-2), ОСОБА_4 (позивач-3), ОСОБА_5 (позивач-4) звернулись до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (відповідач-1), ОСОБА_6 (відповідач-2), в якому просити суд розірвати іпотечний договір №02-10/3239 від 06.12.2006 р., укладений в забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_6 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689 від 06.12.2006 р., припинити іпотеку за договором іпотеки; зняти (виключити) з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №32668424 (до 01.01.2013 р. №4175386) від 06.12.2006 р. про реєстрацію обтяження - заборони відчуження іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1 ; зняти (виключити) з Державного реєстру іпотек запис №32668459 (до 01.01.2013 №4191935) від 08.12.2006 р. про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна (іпотека): квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За заявою від 20.07.2020 р. представником позивачів внесено уточнення до резолютивної частини позову щодо правонаступництва прав і обов`язків від колишнього АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа банк» і щодо номерів записів про обтяження спірного майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.12.2006 р. між відповідачем-2 та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689, за яким відповідач -2 отримав кредитні кошти в межах ліміту 153180,00 дол. США на строк до 05.12.2021 р. зі сплатою відсотків в розмірі 13,00 % річних.

Додатковою угодою №1 від 19.07.2007 р. до кредитного договору від 06.12.2006 р. збільшено розмір кредитного ліміту до 200000,00 дол. США.

Додатковою угодою №б/н від 19.01.2009 р. до кредитного договору від 06.12.2006 р., укладеною між відповідачем-2 та АКБСР «Укрсоцбанк», збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом до 13,5 % річних, а з розрахунків банку вбачається про нарахування 14,00%.

06.12.2006 р. в забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_6 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689 від 06.12.2006 р. між позивачами та АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено договір іпотеки №10-29/3239, за яким в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 109,5 кв.м, жилою площею 63,20 кв.м.

06.12.2006 р. між позивачем-3 та АКБСР «Укрсоцбанк» і відповідачем -2 укладено тристоронній договір поруки, за яким ОСОБА_4 взяла зобов`язання перед АКБСР «Укрсоцбанк» відповідати за зобов`язаннями відповідача-2. Рішенням Голосіївського районного суду від 25.11.2015 р. (справа №752/13698/15) визнано зазначену поруку припиненою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2016 р. (справа №761/15928/15-ц) відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689 від 06.12.2006 р.

Позивачі вважають, що банк в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки за кредитним договором від 06.12.2006 р. до 14,00 % та розмір кредитного ліміту до 200000,00 дол. США, належним чином не повідомивши іпотекодавців про це. Рішеннями Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2016 р. (справа №761/15928/15-ц) та Голосіївського районного суду від 25.11.2015 р. (справа №752/13698/15) встановлені істотні порушення банком умов кредитного договору.

За умовами договору іпотеки від 06.12.2006 р. іпотекодавці забезпечили виконання зобов`язання щодо повернення позичальником заборгованості в розмірі 153180,00 дол.США до 05.12.2021 р. зі сплатою відсотків в розмірі 13,00 % річних. При цьому, будь-які зміни щодо підвищення процентної ставки та розміру кредитного ліміту вони не погоджували з банком. Якщо б іпотекодавці знали про такі умови та їх зміну, а також знали би про те, що банк при зміні умов буде порушувати вимоги чинного законодавства, то ні за яких обставин не уклали би зазначений іпотечний договір, тим більше за таким майном, яке визначено іпотечним договором та фактично було передано банку в іпотеку.

Вважають вказані порушення істотними та такими, що є підставою для розірвання договору іпотеки №02-10/3239 від 06.12.2006 р., припинення іпотеки за договором іпотеки, та зняття (виключення) з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і Державного реєстру іпотек записів щодо квартири АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивачі звернулись до суду з цим позовом, який просять задовольнити в повному обсязі.

Представник АТ «Укрсоцбанк» подав відзив на позов, за якими збільшення відсоткової ставки за договором до 13,5 % передбачено умовами додаткової угоди від 19.01.2009 р., укладеної між ОСОБА_6 та АКБ «Укрсоцбанк», а збільшення розміру кредитного ліміту передбачено умовами додаткової угоди №1 від 19.07.2007 р. до іпотечного договору №10-29/3239, яка укладена між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та АКБ «Укрсоцбанк». Невнесення змін до іпотечного договору у зв`язку із збільшенням обсягу основного зобов`язання у вигляді зміни розміру процентної ставки, не тягне за собою недійсності іпотечного договору, а стосується лише обсягу (розміру) відповідальності іпотекодавця у разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Вважає, що припинення іпотечного договору можливо за умови його належного виконання. Просить відмовити в задоволенні позову. (а.с. 137-140 т.1)

Ухвалою суду від 10.06.2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 120 т. 1)

Ухвалою суду від 22.08.2019 р. витребувано у АТ «Укрсоцбанк» документи з видачі кредиту ОСОБА_6 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 06.12.2006 року за №10-29/2689, а саме усі договори, додаткові угоди та додатки до нього та докази направлення їх усім учасниками з вказаних відносин із банком. (а.с. 172 т. 1)

Ухвалою суду від 12.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 229 т. 1)

Ухвалою суду від 16.01.2020 р. замінено відповідача у справі за №761/21351/19 з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк». (а.с. 247)

Протокольною ухвалою від 20.07.2020р. долучено клопотання представника позивачів, яким внесено зміни в прохальну частину позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та в клопотанні від 20.07.2020 р., та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача -1 в судове засідання не з`явився, в черговий раз подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином повідомлених відповідачів, а з урахуванням відзиву на позовну заяву банку.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2006 р. між відповідачем-2 та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689, за яким відповідач -2 отримав кредитні кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 153180,00 дол. США на строк до 05.12.2021 р. зі сплатою відсотків в розмірі 13,00 % річних. (а.с. 53-55 т.1)

Додатковою угодою №1 від 19.07.2007 р. до кредитного договору від 06.12.2006 р., укладеною між відповідачем-2 та АКБСР «Укрсоцбанк» збільшено розмір кредитного ліміту до 200000,00 дол. США. (п. 1.1.1) Згідно п. 1.3.1 договору в день укладення цього договору - із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір, за умовами якого майнові поручителі передають кредитору в іпотеку трьохкімнатну квартиру, загальною площею 109,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 2050300,00 грн. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку, а на відчуження нерухомого маййна нотаріусом накладається заборона. (а.с. 56 т.1)

Додатковою угодою №б/н від 19.01.2009 р. до кредитного договору від 06.12.2006 р., укладеною між відповідачем-2 та АКБСР «Укрсоцбанк», сторони домовились збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом до 13,50 %, яка починає діяти з 19.01.2009р. (а.с. 57 т.1)

06.12.2006 р. в забезпечення виконання грошових зобов`язань відповідача- 2 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689 від 06.12.2006 р. між позивачами та АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено договір іпотеки №10-29/3239, за яким в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 109,5 кв.м, жилою площею 63,20 кв.м. Згідно п. 1.4. суть та розмір забезпечних іпотекою вимог: повернення кредиту, що надаватиметься в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 153180,00 дол. США з кінцевим терміном погашення кредиту до 05.12.2021 р, сплата відсотків у розмірі 13,00% річних, комісії у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором, сплата можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором, відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимог за основним зобов`язанням та збитків, завданих порушенням основного зобов`язання. (а.с.48-50 т. 1)

19.07.2007 р. між позивачами та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено додаткову угоду №1 до іпотечного договору №10-29/3239, за якою в зв`язку з укладенням додаткової угоди №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689 від 06.12.2006 р. сторони домовились внести зміни до іпотечного договору , зокрема: заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 2050300,00 грн, що складає 406000,00 дол. США (п. 1.2), повернення траншів кредиту, що надаються за технологією відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі до 200000,00 дол.США , з порядком погашення заборгованості за кредитом, визначеним договором, яким обумовлене основне зобов`язання з кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту до 05.12.2021 р. (п. 1.4.1 договору) (а.с. 202-203)

06.12.2006 р. між позивачем-3 та АКБСР «Укрсоцбанк» і відповідачем -2 укладено тристоронній договір поруки №02-10/3240, за яким ОСОБА_4 взяла зобов`язання перед АКБСР «Укрсоцбанк» відповідати за зобов`язаннями відповідача-2 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689 від 06.12.2006 р. (а.с. 194-196 т.1) Додаткова угода №1 від 19.07.2007 р. до договору поруки №02-10/3240 - на а.с. 199 т.1

Рішенням Голосіївського районного суду від 25.11.2015 р. (справа №752/13698/15) визнано припиненою поруку за договором поруки від 06.12.2006 р. №02-10/3240, який укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ПАТ «Укрсоцбанк» . (а.с. 94-98 т. 1)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2016 р. (справа №761/15928/15-ц), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.08.2016 р. та постановою Верховного Суду від 10.05.2018 р., відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689 від 06.12.2006 р. (а.с.78-80, 81-84, 85-93 т.1)

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачі, звертаючись до суду з цим позовом, вважають, що АКБСР «Укрсоцбанк» , правонаступником якого є відповідач -1, в одностороннього порядку підвищив процентну ставку за кредитним договором та розмір кредитного ліміту без згоди на це іпотекодавців, чим було допущено істотне порушення умов договору та істотно змінились обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, що, на їх думку, є підставою для розірвання іпотечного договору і припинення іпотеки. Між тим, вказана позиція є помилковою, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною (постанова Верховного Суду від 21.11.2018 р. у справі №683/2199/16-ц).

Згідно ст. 529 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Додатковою угодою №1 від 19.07.2007 р. до кредитного договору від 06.12.2006 р., укладеною між відповідачем-2 та АКБСР «Укрсоцбанк» збільшено розмір кредитного ліміту до 200000,00 дол. США. (п. 1.1.1) При цьому, 19.07.2007 р. між позивачами та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено додаткову угоду №1 до іпотечного договору №10-29/3239, за якою в зв`язку з укладенням додаткової угоди №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2689 від 06.12.2006 р. сторони домовились внести зміни до іпотечного договору, зокрема, щодо максимального ліміту заборгованості в розмірі до 200000,00 дол. США.

Тобто, збільшення максимального розміру кредитного ліміту до 200000,00 дол. США передбачено умовами додаткової угоди №1 до іпотечного договору №10-29/3239, підписаної позивачами без зауважень.

Крім того, додатковою угодою №б/н від 19.01.2009 р. до кредитного договору від 06.12.2006 р., укладеною між відповідачем-2 та АКБСР «Укрсоцбанк», сторони домовились збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом до 13,50 %, яка починає діяти з 19.01.2009р., що в подальшому є наслідком стягнення коштів боргу, в тому числі по відсоткам з позичальника, а не з іпотекодавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ст. 652 ч. 2 ЦК України).

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

Як вбачається з наведеного вище, можливість розірвати договір у разі істотної зміни обставин пов`язана із наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України.

Крім того, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ст. 652 ч. 1 абз. 2 ЦК України).

Ст. 19 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Після видачі заставної зміни і доповнення до іпотечного договору і договору, яким обумовлене основне зобов`язання, можуть вноситися лише після анулювання заставної і видачі нової заставної в порядку, встановленому частиною четвертою статті 20 цього Закону. Будь-яке збільшення основного зобов`язання або процентів за основним зобов`язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Таке збільшення підпорядковується пріоритету вимоги за будь-яким іншим зобов`язанням, забезпеченим предметом іпотеки, яка була зареєстрована до реєстрації відповідної зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою. У разі коригування графіка виконання основного зобов`язання у зв`язку з його частковим достроковим погашенням анулювання заставної і видача нової заставної не є обов`язковими.

Згідно п. 6.1 договору іпотеки №02-10/3239 від 06.12.2006 р всі додатки, зміни та доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженим на те представником іпотекодержателя та іпотекодавцями (його представниками), з обов`язковим посиланням на цей договір.

На думку суду, внесення змін до кредитного договору без внесення відповідних змін до договору іпотеки, укладеного з майновим поручителем, не тягне для останніх збільшення об`єму відповідальності, й не є істотною зміною обставин в розумінні ст. 652 ЦК України. Також укладення додаткової угоди №б/н від 19.01.2009 р. до кредитного договору від 06.12.2006 р., якою збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом до 13,50 %, , не є істотним порушенням умов іпотечного договору в розумінні ст. 651 ЦК України.

В постанові Верховного суду України від 16.10.2012 р. по справі 3-44гс12 зазначено, що зміна розміру процентної ставки за кредитним договором, шляхом укладення додаткової угоди до кредитного договору, не є підставою для розірвання договору, яким було забезпечено виконання основного зобов`язання.

Таким чином, судом не встановленого істотного порушення умов договору в розумінні ст. 651 ЦК України, та позивачами не було доведено наявність умов та їх одночасне існування, як це передбачено частиною другою статті 652 ЦК України, для розірвання іпотечного договору.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. При цьому, законодавство не пов`язує припинення іпотеки зі зміною основного зобов`язання.

Невнесення відповідних змін до іпотечного договору, у зв`язку із змінами, укладеними до кредитного договору, в жодному разі не означає припинення іпотеки (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 р. справа № 6-35535ск15).

В зв`язку з вищенаведеним, підстави для припинення іпотеки за договором іпотеки №10-29/3239 від 06.12.2006 р. відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачами не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які вони посилаються, підстав для задоволення позовних вимог про розірвання іпотечного договору, припинення іпотеки суд не вбачає.

Оскільки позовні вимоги про зняття (виключення) з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записів щодо обтяження нерухомого майна (іпотека) - квартири АДРЕСА_1 , є похідними від вимог про розірвання іпотечного договору, припинення іпотеки, які задоволенню не підлягають, суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині також необхідно відмовити.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачі як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 158 ч. 9 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В зв`язку з цим, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 651, 652 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 3-5,12-13, 19, 76-92, 95, 187, 211, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк, ОСОБА_6 про розірвання іпотечного договору, укладеного 06.12.2006 року за №02-10/3239, припинення іпотеки та зняття запису про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , - залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 10.06.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного

судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Акціонерне товариство «Альфа-банк», адреса знаходження: м.Київ, вул.В.Васильківська, 100.

ОСОБА_6 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 29.07.2020 р.