Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5665/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В., Шульга С.В., Нарадько Л.О.

адвоката Кучер Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Кучер Юлії Вікторівни до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

12.07.2019 представник ОСОБА_1 адвокат Кучер Ю.В. звернулася у суд з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 серпня 2018 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Мітсубісі д.н. НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. Гагаріна не певнився в безпечності, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Хюндай Сантафе д.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу, під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної події автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 22 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні ДТП, притягнуто його до адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 грн.. Відповідно до звіту №1729 про оцінку автомобіля від 12.09.2018, вартість завданого внаслідок ДТП відновлювального ремонту автомобіля Хюндай Сантафе д.н. НОМЕР_2 , належного позивачу, складає 107323,76 грн.. Під час керування автомобілем, на момент настання ДТП, цивільна- правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (надалі - ТДВ СТДВ «Глобус»), що підтверджується полісом №АК/8150146 від 22.06.2018, страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 100000,00 грн., розмір франшизи - 2000,00 грн.. Відповідно до п.3 ч.І ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV (надалі - Закону). Пунктом 12.1 ст.12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Разом з тим, як передбачено узагальненням Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування", визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. При цьому, нерідко до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість. Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясувати наявність двох обставин: фактичне здійснення ремонту автомобіля, чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Ремонт автомобіля Хюндай Сантафе д.н. НОМЕР_2 , що належить позивачу, здійснив фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , який не є платником податку на додану вартість. Відповідно до рахунку фактури №ДЕ-0000048 від 01.07.2019 вартість відновлювальних робіт автомобіля Хюндай Саната д.н. НОМЕР_2 , становить 141609,00 грн., що також підтверджується актом №ДЕ-0000048 від 01.07.2019 здачі-прийняття робіт (надання послуг). ТДВ СТДВ «Глобус» на підставі полісу №АК/8150146 від 22.06.2018 згідно платіжного доручення №1137 від 24.01.2019 сплатило лише 77354,78 грн., вирахувавши розмір франшизи та ПДВ. 02 липня 2019 позивачем згідно квитанції 0.0..1 здійснено оплату послуг згідно акта №ДЕ-0000048 здачі-прийняття робіт (надання послуг) в загальному розмірі 64255 грн. 00 коп.. Таким чином, не відшкодована майнова шкода, завдана позивачу як власнику ушкодженого у ДТП автомобілю, складає: 20645 грн. 22 коп., що були безпідставно не виплачені страховиком в межах дії полісу: 100000,00-2000,00 франшизи =98000,00; 98000.0 - 77354,78 (фактично сплачена страхова виплата) = 20645,22 грн., які складаються з 16666,66 ПДВ та 3978,56; 43609 грн. 00 коп. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою; 141609.0 (реальна вартість відновлюваного ремонту) - 77354,78 (фактично сплачена страхова виплата) - 20645,22 (безпідставно не виплачені кошти страховиком) = 43609,00; 20645,22 + 43609,00 = 64254 грн. 22 коп.. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Пунктом 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками, відповідно до п. 2 цієї ж статті визнаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу. За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно зі ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як передбачено ст. 1194 ЦК, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в двох видах зобов`язань: деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15 та від 4 лютого 2018 року №754/1114/15-ц. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.І, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно положень ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до роз`яснень викладених уп.З постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок суттєвого пошкодження належного йому транспортного засобу; неможливості користуватись останнім; що порушило звичайний ритм його життя, призвело до незручностей у повсякденному житті, додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусилля для організації свого життя, відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків.

За таких обставин, просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 20645 грн. 22 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди 43609 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.; судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

27.08.2019 Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» надіслало до суду відзив в якому зазначено, що 31 серпня 2018 року в м. Черкаси о 22 год. 50 хв. по вул. Гагаріна сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу Мітцубісі Ланцер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу Хюндай Сантафе, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність водія, який експлуатує транспортний засіб Мітцубісі Ланцер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «СТДВ «Глобус» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8150146 (далі за текстом - Поліс) (Копія Полісу - Додаток № 1). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 12 вересня 2018 року ТДВ СТДВ «Глобус» отримало від ОСОБА_1 повідомлення про ДТП, пояснення щодо обставин настання ДТП та заяву про настання страхового відшкодування (копія повідомлення, пояснень та заяви - Додаток № 2). 25 вересня 2018 року ТДВ СТДВ «Глобус» отримало від ОСОБА_2 повідомлення про ДТП та пояснення щодо обставин настання ДТП (Копія повідомлення та пояснень -Додаток № 3). Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. 20 вересня 2018 року транспортний засіб потерпілої особи було оглянуто та складено протокол огляду транспортного засобу, який підписаний ОСОБА_1 (Копія протоколу - Додаток № 4). 04 січня 2019 року судовим експертом Кипою Сергієм Михайловичем було складено Висновок № 003/19 за результатами експертного автотоварознавчого дослідження (Копія Висновку - Додаток № 5). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, ТДВ СТДВ «Глобус» розглянувши матеріали страхової справи прийняло рішення про виплату ОСОБА_1 суми страхового відшкодування розрахувавши страхове відшкодування з вирахуванням франшизи, з урахуванням зносу та з вирахуванням 20 % ПДВ. 23 січня 2019 року ТДВ СТДВ «Глобус» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт ЦВ-ЦВ-7196 щодо виплати ОСОБА_1 77 354,78 грн. суми страхового відшкодування (Копія розрахунку та акту -Додаток № 6). Враховуючи викладене, ТДВ СТДВ «Глобус» в повному обсязі виконало своє зобов`язання по виплаті Позивачу страхового відшкодування. Однак, у своїй позовній заяві Позивач зазначає наступне: «...При цьому, не рідко до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість. Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після шдання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясувати наявність двох обставин: фактичне здійснення ремонту автомобіля, чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Ремонт автомобіля Хюндай Сантафе д.н. НОМЕР_3 , що належить позивачу, здійснив фізична особа-підприємеиь ОСОБА_4 , який не є платником податку на додану вартість...». Отже, Позивач у своїх позовних вимогах суперечить сам собі та намагається стягнути з ТДВ СТДВ «Глобус» суму ПДВ, яку сам не сплачував на користь ФОП ОСОБА_4 , оскільки останній не є платником ПДВ та не включав суму ПДВ в рахунок по ремонту транспортного засобу. Крім того, у своїй позовній заяві Позивач веде мову про правила, які начебто розроблені страховою компанією. Однак, ТДВ СТДВ «Глобус» звертає увагу Позивача на той факт, що при виплаті страхового відшкодування згідно Полісу, Страховик керується виключно Законом України «Про обов`язкове врахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, ТДВ СТДВ «Глобус» незрозуміло чому представник позивача намагається стягнути з Відповідачів неналежні Позивачу кошти. Можливо представник Позивача через брак кваліфікації не відрізняє види страхування Добровільне (КАСКО - якому притаманні правила страхування) та Обов`язкове (ОСЦПВВНТЗ - якому не притаманні такі правила) або представник Позивача намагається ввести в оману Придніпровський районний суд м. Черкаси. Статтею 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності -власників наземних транспортних засобів», чітко передбачено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. Більш того, згідно з п. 196.1.3 ст.196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Відтак, всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ, в зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначені розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі, податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. Таким чином, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Разом з тим, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ. При цьому, висновок незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу не є підставою для виникнення податкових зобов`язань, пов`язаних з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають. Факт того, що ФОП ОСОБА_4 не є платником податку на додану вартість, а є платником єдиного податку підтверджується Позивачем та копією Свідоцтва платника єдиного податку ФОП ОСОБА_4 яку позивач особисто додає до позову. При цьому останній також стверджує, що вартість відновлюваного ремонту зазначено без ПДВ. У відповідності до ч. 2 ст.14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, виконавець яких, в свою чергу, має бути платником ПДВ. Таким чином, ТДВ СТДВ «Глобус» обґрунтовано не включило до суми страхового відшкодування суму ПДВ. Отже, ТДВ СТДВ «Глобус» виплативши суму страхового відшкодування в розмірі 77 354,78 грн. виконало свої зобов`язання за укладеним Договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8150146 в повному обсязі, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

29.10.2019 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив в якому зазначено, що 22 червня 2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» та ним було укладено договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних засобів у формі Полісу № АК/8150146 забезпечення ТЗ «Мітцубісі Ланцер 1.6» д.р.н НОМЕР_1 . 31 серпня 2018 року о 22 годині 50 хв мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю ТЗ «Мітцубісі Ланцер 1.6» д.р.н НОМЕР_1 під моїм керуванням та ТЗ «Хюндай Сантафе» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Того ж дня водії повідомили страховика про настання ДТП. Вказана подія ДТП була визнана страховим випадком. Відповідно до Полісу № АК/8150146 забезпечення ТЗ «Мітцубісі Ланцер 1.6» д.р.н НОМЕР_1 цивільно-правова відповідальність застрахована за спричинення майнової шкоди на суму 100 000 грн.. До обов`язків страховика, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», належить здійснення страхової виплати у разі настання страхового випадку. Згідно зіст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до Акту огляду транспортного засобу складеного страховиком Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус», було здійснено огляд автомобілю «Хюндай Сантафе» д.р.н. НОМЕР_2 , та встановлено характер ушкоджень, пошкоджені деталі. Згідно з ремонтною калькуляцією, складеною страховиком Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус», було визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Хюндай Сантафе» д.р.н. НОМЕР_2 , яка була погоджена з позивачем. В подальшому позивач звернувся до страховика Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі згідно з калькуляцією. Згідно з платіжним дорученням № 1137 від 24.01.2019, Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» здійснив перерахуванням на користь ФОП ОСОБА_4 , який займався ремонтом транспортного засобу «Хюндай Сантафе» д.р.н. НОМЕР_2 , згідно з калькуляцією та в розмірі за домовленістю з позивачем. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином оскільки у нього, як у особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність з лімітом майнової відповідальності 100 000 грн., достатньо ліміту відповідальності для повного відшкодування завданого ним шкоди потерпілому (позивачу), тому підстави для застосування ст. 1194 ЦК України та стягнення з нього коштів, розмір яких покривається його лімітом відповідальності у 100 000 грн., а тому не виникає обов`язку сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, як видно з позовної заяви відповідно до звіту № 1729 про оцінку автомобіля від 12.09.2018 вартість завданого внаслідок ДТП відновлювального ремонту належного позивачу складає 107 323,76 грн., що значно завищено з дійсною вартістю відновлювального ремонту, але фактично співпадає із лімітом страхової суми, а тому позивач на той час повністю згодився з калькуляцією страховика.?Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Всупереч вимогам чинного законодавства позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завданої йому моральної шкоди. Таким чином підстави для стягнення моральної шкоди також відсутні, оскільки позивачем не доведено про наявність моральної шкоди спричиненої у зв`язку з ДТП. На підставі вищевикладеного він категорично заперечує проти стягнення вказаної різниці матеріальної шкоди, в зв`язку з тим, що цивільно - правова відповідальність застрахована за спричинення майнової шкоди на суму 100 000 грн., а завдана шкода внаслідок ДТП не перевищує розміру ліміту відповідальності за договором страхування. На підставі викладеного, просить суд відмовити у позові представника ОСОБА_1 адвоката Кучер Юлії Вікторівни до Страхового товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кучер Ю.В. позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі,

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, представник Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» надав заяву про відкладення розгляду справи. Відповідач ОСОБА_2 причину неявки суд не повідомив, був належним чином повідомленим про день і час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року в м. Черкаси о 22 год. 50 хв. по вул. Гагаріна сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу Мітцубісі Ланцер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу Хюндай Сантафе, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 22.11.2018. ОСОБА_2 визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди.

У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль марки Хюндай Сантафе, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого позивач.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Мітцубісі Ланцер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у вигляді полісу № АК/8150146 від 22.06.2018.

12 вересня 2018 року ТДВ СТДВ «Глобус» отримало від ОСОБА_1 повідомлення про ДТП, пояснення щодо обставин настання ДТП та заяву про настання страхового відшкодування.

25 вересня 2018 року ТДВ СТДВ «Глобус» отримало від ОСОБА_2 повідомлення про ДТП та пояснення щодо обставин настання ДТП.

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Вбачається, що 20 вересня 2018 року судовим експертом Кипою ОСОБА_6 М. проведено огляд пошкодженого, в результаті ДТП транспортного засобу Хюндай Сантафе реєстраційний номер НОМЕР_2 в присутності позивача, про що складено відповідний протокол огляду.

Відповідно Висновку № 003/19 від 04 січня 2019 року складеного судовим експертом Кипою С.М. за результатами експертного автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальних збитків, заподіяних при ДТП власнику автомобіля Хюндай Сантафе реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 91132,64 грн..

Відповідно до звіту № 1729 про оцінку автомобіля Хюндай Сантафе реєстраційний номер НОМЕР_2 складеного фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 від 12.10.2018 вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля Хюндай Сантафе реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням ПДВ та значення коефіцієнту фізичного зносу складових, які підлягають заміні, дорівнює ринковій вартості автомобіля до ДТП і складає 107323,76 грн..

23 січня 2019 року ТДВ СТДВ «Глобус» складено страховий акт № ЦВ-ЦВ-7196 та розрахунок суми страхового відшкодування по договору страхування № АК 8150146 від 22.06.2018.

24.01.2019 ТДВ СТДВ «Глобус» перерахувало ФОП ОСОБА_4 77354,78 грн. страхового відшкодування по полісу № АК/8150146 від 22.06.2018 (платіжне доручення № 1137).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 428096 від 20.06.2014, свідоцтва про державну рестрацію Серія В03 № 940806 від 09.11.2010 ОСОБА_4 є фізичною особою підприємцем та згідно свідоцтва Серії НОМЕР_4 є платником єдиного податку.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Серія АВ № 476776 ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа підприємець з 09.11.2010 та здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів.

Згідно акту № ДЕ-0000048 від 01.07.2019 здачі прийняття розмір виконаних робіт фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 щодо ремонту автомобіля Хюндай Сантафе реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 141609,00 грн..

Відповідно до дубліката квитанції 0.0.1 ТОВ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_4 64255,00 грн. за послуги згідно акту № ДЕ-0000048 від 01.07.2019.

Відносини у сфері обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

У постанові Верховного Суду України (справа № 619/2671/16 від 27.03.2019) зазначено, що вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відовідними доказами.

Відповідно до п. 196.1.3 ст.196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Відтак, всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ, в зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначені розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі, податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.

Таким чином, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

Також необхідно зазначити, що якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ. При цьому, висновок незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу не є підставою для виникнення податкових зобов`язань, пов`язаних з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ.

Таким чином у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають.

Як встановлено в судовому засіданні ФОП ОСОБА_4 не є платником податку на додану вартість, а є платником єдиного податку, що підтверджується відповідними доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст.14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, виконавець яких, в свою чергу, має бути платником ПДВ.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4 не є платником ПДВ в зв`язку з чим позивачем не було сплачено податку на додану вартість за надані послуги, а тому у нього відсутні правові підстави вимагати від відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» відшкодування цих витрат.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що відповідач ТДВ СТДВ «Глобус» в повному обсязі виконав своє зобов`язання по виплаті позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 77354,78 грн., а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ СТДВ «Глобус» про відшкодування матеріальної шкоди, необхідно відмовити у повному обсязі.

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Відповідно до Полісу № АК/8150146 забезпечення ТЗ «Мітцубісі Ланцер 1.6» д.р.н НОМЕР_1 цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована за спричинення майнової шкоди на суму 100 000 грн..

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Таким чином оскільки у відповідача ОСОБА_2 , як у особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність з лімітом майнової відповідальності 100 000 грн., достатньо ліміту відповідальності для повного відшкодування завданої ним шкоди потерпілому, а тому у суду відсутні підстави для застосування відносно нього положення ст. 1194 ЦК України та стягнення з нього коштів для сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди") зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Позивач посилається на те, що йому було завдано моральної шкоди відповідачем ОСОБА_2 у зв`язку з пошкодженням майна, що призвело до моральних страждань.

Однак, доказів на підтвердження факту завдання моральної шкоди суду не було надано, а тому вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И РІ Ш И В:

У позові представника ОСОБА_1 адвоката Кучер Юлії Вікторівни до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений 23.12.2019.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька