Справа № 182/5124/15-ц
Провадження № 4-с/0182/2/2020
У Х В А Л А

Іменем України

28.01.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Прудського Дмитра Леонідовича, про визнання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46609549 від 26.03.2015 року незаконною, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46609549 від 26.03.2015 року, закриття виконавчого провадження № 46609549 від 26.03.2015 року та зняття арешту з рухомого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

21.07.2015 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду з вищевказаною скаргою.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Прудським Д.Д. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження.

Вважає постанову незаконною з наступних підстав.

27.12.2014 року Інспектором Обухівського ВДАІ капітаном міліції ОСОБА_3 було складено два протоколи, а саме Протокол серія АП1 № 608039 від 27.12.2014 року, Протокол серія АП1 №608040 від 27.12.2014 року за порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху 3.25 та 1.1 (додаток 1), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Так, 10.02.2015 року було направлено скаргу про визнання протиправних дій працівника ДАІ та визнання незаконним та скасування Протоколу серія НОМЕР_1 № 608039 від 27.12.2014 року, Протоколу серія НОМЕР_1 608040 від 27.12.2014 року та Постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 гривень 00 копійок.

26.03.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Нікопольського МРУЮ Прудським Д.Д. було передчасно винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження.

З наведеного вище вбачається, що державний виконавець Прудський Д.Д. не мав права виносити постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження, оскільки відповіді від начальника відділення ДАІ з обслуговування Обухівського району та міста Українка підпорядковане УДАІ ГУМВС України в Київській області, капітана міліції Огородніка Андрія Леонідовича - не було отримано.

Постанову про відкриття виконавчого провадження скаржник не отримував, копію Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження теж не було направлено державним виконавцем Прудським Д.Д. лише 06.07.2015 року Скаржником було отримано в поштовій скринці лист з копією Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна сформованого реєстратором ОСОБА_4 .

Згідно ч.2, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Скаржник має право звернутись зі скаргою до суду, оскільки вважає дії державного виконавця такими, що порушують його права та свободи, окрім того вважає їх такими, що суперечать чинному законодавству, а саме Закону України «Про виконавче провадження» з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У порушення вимог законодавства державний виконавець Прудський Д.Д. не направив документ боржнику у встановлений законодавством строк.

Тому оцінюючи сукупність доказів, вважає, що у діях державного виконавця при відкритті виконавчого провадження вбачається порушення чинного законодавства, і таким чином постанова від 26.03.2015 року винесена ним підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, просить суд:

-поновити строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця;

-визнати Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46609549 Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 26.03.2015 року незаконною;

-скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46609549 від 26.03.2015 року;

-закрити виконавче провадження № 46609549 від 26.03.2015 року та зняти арешт з автомобіля ВАЗ 21134 державний номер НОМЕР_2 .

Від представника скаржника ОСОБА_1 надійшло клопотання в якому він просить суд, розглянути справу за його відсутності та відсутності скаржника. Заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання державний виконавець не з`явилися, про дату, час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

В матеріалах справи наявні заперечення державного виконавця Прудського Д.Л., згідно яких зазначає, що його дії вчинені згідно чинного законодавства (а.с. 41-42).

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи (скарги), прийшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 27.12.2014 року Інспектором Обухівського ВДАІ капітаном міліції ОСОБА_3 було складено два протоколи, а саме Протокол серія АП1 № 608039 від 27.12.2014 року, Протокол серія АП1 №608040 від 27.12.2014 року за порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху 3.25 та 1.1 (додаток 1), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

26.03.2015 року старшим державним виконавцем Прудським Д.Л. за несплату ОСОБА_2 штрафу за скоєне правопорушення було винесено постанову про арешт майна боржника ( ОСОБА_2 ) та оголошення заборони його відчуження 46609549.

Згідно п. а ч.1, ч.4 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У відповідності до ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересі.

Так, представник скаржника ОСОБА_1 у скарзі зазначає, про те, що лише 06 липня 2015 року Скаржником було отримано в поштовій скринці лист з копією Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна сформованого реєстратором ОСОБА_4 . При цьому, зі скаргою ОСОБА_2 звернувся до суду 21 липня 2015 року, тобто після спливу строку, встановленого ст.449 ЦПК України, ст.74 Закона України «Про виконавче провадження».

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для подання скарги, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин, характеру цих причин зробити висновок про їх поважність.

Виходячи з аналізу зазначених норм закону, а також викладені у скарзі обставини щодо пропуску строку на подання скарги, суд приходить до висновку, що такий строк пропущений скаржником з поважних причин, у зв`язку з чим його необхідно поновити.

Вирішуючи питання по суті заявленої скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Частиною 1 вказаної статті закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження направлення скаржнику ОСОБА_2 рекомендованим листом постанови про відкриття виконавчого провадження, вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні докази щодо направлення боржнику викликів до ДВС (зокрема, відсутні супровідні листи та докази відправлення кореспонденції).

У зв`язку з чим, суд вважає, що заявлені представником скаржника ОСОБА_1 вимоги в частині визнання постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №46609549 від 26.03.2015 року незаконною та її скасування підлягають задоволенню.

Що стосується вимог представника скаржника стосовно закриття виконавчого провадження № 46609549 від 26.03.2015 року суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки це не передбачено Законом України „Про виконавче провадження, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.447-451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу Шаповалова Андрія ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Прудського Дмитра Леонідовича, про визнання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46609549 від 26.03.2015 року незаконною, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46609549 від 26.03.2015 року, закриття виконавчого провадження № 46609549 від 26.03.2015 року задовольнити частково.

Визнати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Прудського Дмитра Леонідовича про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46609549 від 26.03.2015 року незаконною.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Прудського Дмитра Леонідовича про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46609549 від 26.03.2015 року.

В іншому відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Повний текст ухвали виготовлений 06.02.2020 року.

Суддя: О. В. Рунчева