Справа № 614/1152/19
Номер провадження 2/629/222/20
14.01.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Попова О.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Габор В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. В заяві також зазначила, що згідно розписки вона, діючи від імені власника земельної ділянки - ОСОБА_3 , зобов`язалась укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки відповідно до чинного законодавства, оскільки на той момент був відсутній кадастровий номер земельної ділянки, однак згодом вона занедужала та проходила лікування, в зв`язку з цим в подальшому вона не мала та не має можливості виконати свої зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 18.09.2001року в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 набув право на земельну частку (пай) площею 4,8 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності КСП «Червоний маяк» Борівського району Харківської області на землях Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 18.09.2001 року державним нотаріусом Борівської державної нотаріальної контори Бондаренко О.В., а також сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР №0239982 від 20.11.2000 року.
20.12.2009 року ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, написала розписку, у якій зазначила, що отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 100000 грн. в рахунок продажу права на земельний пай площею 4,8 в умовних кадастрових гектарах, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0239982 від 20.11.2000 року. У розписці відповідач також зобов`язалась нотаріально оформити продаж після оформлення всіх необхідних документів, а саме виділення земельної частки в натурі, отримання кадастрового номеру. Обов`язки щодо підготовки документів відповідач взяла на себе.
Суд зазначає, що частиною 5 ст. 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства.
Також ч. 2 ст. 81 цього Кодексу дозволяється іноземним громадянам та особам без громадянства набувати права власності на земельні ділянки лише несільськогосподарського призначення.
Водночас ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, встановлено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Разом з тим слід зазначити, що статтею 145 цього Кодексу встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності.
Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.
Відповідно до пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про ринок земель не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.
Власником земельної ділянки пропущено встановлений законом однорічний строк на її відчуження.
При цьому суд зазначає, що відповідно до норм ст. 127 ЦПК України, суд наділено повноваженнями щодо поновлення чи продовження строків, встановлених законом, за умови визнання причин його пропуску поважними.
Враховуючи, що у відповідності до ст. 145 ЗК України, право власності на земельну ділянку не може бути припинене у випадку, коли особою набуто таку земельну ділянку у спадщину, крім примусового відчуження даної земельної ділянки за рішенням суду, тому власник земельної ділянки може лише самовільно відчужити земельну ділянку, оскільки право власності на майно громадян є непорушним і особа на власний розсуд може розпоряджатись своїм майном, а оскільки власник земельної ділянки є іноземним громадянином та чинним законодавством не врегульовані правовідносини щодо продажу земельних ділянок товарного сільськогосподарського призначення, яка є його власністю, як іноземця, беручи до уваги, що законодавством не встановлено заборони на продовження строку для укладення договору відчуження земельної ділянки іноземцем, власник землі має право звернутись до суду з позовом про продовження строку для відчуження землі.
Суду не надано доказів того, що власник земельної ділянки звертався до суду з позовом про продовження строку для відчуження землі.
Крім того, судом встановлено відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, про визнання дійним якого просить позивач, а надану розписку суд вважає попередньою угодою, яка не є договором купівлі-продажу.
На підставі викладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи також до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Г. Попов

Повний текст рішення складено 17.01.2020 року