Справа № 234/9267/19
Провадження № 2/234/199/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Кісточка І.В.

розглянувши в залі суду м. Краматорська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

Обставини справи :

ОСОБА_3 звернувся до Краматорського міського суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, свої вимоги обґрунтував тим, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2009 року, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2017 року шлюб було розірвано.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23.03.2018 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всих видів його прибутку.

З 02 квітня 2019 року фактичне місце проживання дитини ОСОБА_5 є АДРЕСА_1 .

З цього часу всі витрати по утриманню дитини несе він, крім того з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей, в тому числі і дитини ОСОБА_5 , котра фактично проживає разом з ним.

Просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 в розмірі ј частки прибутку , але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

20 червня 2019 року позовна заява прийнята до провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою від 17 липня 2019 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду.

01 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно до котрого ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення заявлених вимог, посилаючись на те, що діти зареєстровані разом з нею, на теперішній час є рішення про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання дітей, дане рішення чинне, крім того нею подано заяву про відібрання дитини, оскільки її місце мешкання було змінено без згоди матері.

В судове засідання сторони не з`явились , надали заяву про розгляд справи за відсутності, урахувати відзив та заперечення на нього.

Відповідно до ч. 2ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , батьками котрої є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки від 13.05.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає без реєстрації з батьком ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно до копії рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23.01.2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всих видів прибутку.

Згідно до витягу з ЄРДР № 0001009 від 08.04.2020 року, внесено повідомлення лікаря ШМД м. Краматорська про те, що надана медична допомога ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу спричинених її мачухою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Дитину з лікарні забрала мати ОСОБА_6 та на сьогоднішній час дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає разом зі своєю матір`ю за адресою АДРЕСА_2 .

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч.3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст.181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуті, рішення набуло чинності та ніким не скасовано.

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з квітня 2019 року по квітень 2020 року неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживала разом з матір`ю ОСОБА_6 , а проживала разом з батьком ОСОБА_3 , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки , відповідно до діючого законодавства він може вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них, оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком.

Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

В ст.192 Сімейного Кодексу України закріплено, що Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавством передбачено порядок та можливість зміни розміру аліментів на дитину. У зв`язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров`я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов`язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення.

Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення.

Суд зазначає, що обраний Позивачем спосіб захисту прав по цій справі є неефективним та неналежним.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 13 Конвенції, передбачено: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження». У розвиток положень цієї статті Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також наголошує на необхідності оцінки ефективності обраного зацікавленою особою способу захисту. Зокрема, у пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v . the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) суд зазначає, що засіб захисту, котрий вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Тобто з урахуванням Сімейного законодавства та інших норм законодавства України належним захистом свого порушеного права в даному випадку була б позовна заява щодо зменшення розміру аліментів, в зв`язку з зі зміною сімейного стану, дитина, на утримання котрої з батька стягнуті аліменти стала мешкати разом з батьком.

З огляду на зазначені приписи, правила статей15,16 ЦК України, статей1,2-4,14 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

У силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з того, що Позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, то в задоволені позову щодо стягнення аліментів , слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 81, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК Українист.ст.180, 182, 183, 191 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко