Справа№487/4274/17
Провадження №6/487/28/20
УХВАЛА

Іменем України

20.01.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Кузьменко В.В., за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали головного державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носової О.Г. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2019 року головний державний виконавець Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носова О.Г. звернулась до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Свої вимоги головний державний виконавець обґрунтовував тим, що 02.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56676554 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 487/4274/17 виданого 20.12.2017 3аводським районним судом м. Миколаєва про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 640 грн. та виконавче провадження № 56676543 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 487/4274/17 виданого 20.12.2017 3аводським районним судом м. Миколаєва про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 7672,33 грн. Боржник неодноразово викликався до Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області. 29.01.2019 року, 12.06.2019 року, 05.07.2019 року виклики було направлено рекомендованими листами, які боржником не отримано. 04.07.2019 року та 30.07.2019 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що боржник за вказаною адресою проживає, проте вдома був відсутній.

Посилаючись на те, що боржник ОСОБА_1 до відділу ДВС не з`явився, причини неявки не повідомив, просив постановити ухвалу про примусовий привід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

На виконанні в Заводському ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження № 56676554 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 487/4274/17 виданого 20.12.2017 3аводським районним судом м. Миколаєва про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 640 грн. та виконавче провадження № 56676543 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 487/4274/17 виданого 20.12.2017 3аводським районним судом м. Миколаєва про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 7672,33 грн.

02.07.2018 року державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Сугацьким О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56676554 та постанову про відкриття виконавчого провадження № 56676543.

29.01.2019 року, 12.06.2019 року, 05.07.2019 року виклики було направлено рекомендованими листами, які боржником не отримано.

04.07.2019 року та 30.07.2019 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що боржник за вказаною адресою проживає, проте вдома був відсутній, про що складено відповідні акти.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Пунктом 14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явиться за викликом виконавця, виконавець має право звернутись до суду щодо застосування до нього приводу.

Ні Законом України «Про виконавче провадження», ні нормами цивільного процесуального законодавства не визначено поняття, підстави, обмеження щодо застосування, а також мету приводу особи.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.2 Четвертого протоколу до Конвенції, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Під приводом особи слід, розуміти примусове супроводження особи, до якої він застосовується для проведення виконавчих дій.

Примусове супроводження особи є обмеженням її прав на вільне пересування, гарантованого чинним законодавством. Таке право не є абсолютним, однак застосування таких обмежень має мати легітимну мету (інтереси національної чи громадської безпеки, підтримання публічного порядку, запобігання злочину, захист здоров`я чи моралі, прав і свобод інших осіб).

Метою застосування приводу відносно боржника ОСОБА_1 головним державним виконавцем зазначено необхідність вчинення виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає недопустимим обмеження права особи на свободу пересування, застосування до неї, а саме до боржника ОСОБА_1 примусового приводу, за відсутності легітимної мети для такого обмеження.

За такого, суд вважає, що у задоволенні подання головного державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носової О.Г. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , слід відмовити.

За такого, керуючисьст.438 ЦПК України,Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носової О.Г. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко