КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 355/527/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Лисюк О.Д.

21 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.,

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 04 вересня 2018 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_1 ), Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зміну боржника у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Баришівського районного суду Київської області від 24.07.2017 №355/52/17, його правонаступником ОСОБА_1 .

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 04 вересня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Замінено ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 54811640 щодо виконання рішення Баришівського районного суду Київської області від 24.07.2017 № 355/527/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 41 321 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зазначає, що апелянта не було залучено до розгляду у справі в якості правонаступника після смерті ОСОБА_3 , а суд у її відсутність прийняв ухвалу про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 .

Пояснює, що ОСОБА_2 стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 в березні 2018 року, однак свої вимоги до мене, як до спадкоємця не пред`являв і з цього питання до Баришівської державної нотаріальної контори не звертався.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2807/2020
Учасники процесу відзив на апеляційну скаргу у встановленні строки не подали.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи.

Заступник начальника Баришівського РВ ДВС подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без участі представника.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших учасників процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з наявності всіх підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні.

З таким висновком суду першої інстанції повністю не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 41 961 грн. 20 коп.

19.09.2017 Баришівським районним судом Київської області був виданні: виконавчий лист № 2/355/338/17.

Постановою державного виконавця від 26.03.2018 вказане виконавче провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст.40 Закону України « Про виконавче провадження було закінчено в зв`язку із смертю боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2/355/338/17 помер. Спадкоємцем майна померлого є його дочка ОСОБА_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , оскільки дружина покійного та його син, відмовилися від права на свою частку в спадковому майні на її користь.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи вищевикладене та те, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 не заперечував прийняття останньою спадщини після смерті батька, боржника з виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що заява про заміну боржника у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до вимог п.п. 3, 4, ч. 3, ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, як підставу для скасування ухвали суду першої інстанції те, що вона не була залучена до розгляду у справі в якості правонаступника після смерті ОСОБА_3 та суд у її відсутність прийняв ухвалу про права, свободи, інтереси та обов`язки.

Вказує що суд не викликавши її в судове засідання розглянув справу, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви ОСОБА_2 про зміну боржника у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Баришівського районного суду Київської області від 24.07.2017 №355/52/17 її правонаступником.

Враховуючи наведене, дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 в порушення норм процесуального права не була залучена судом першої інстанції до участі у справі та суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та її обов`язки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 04 вересня 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником задовольнити.

Замінити боржника ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 54811640 щодо виконання рішення Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року № 355/527/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 41 321 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22.01.2020.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова