ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7476/16-ц
провадження № 2-др/753/16/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,
секретар судового засідання Москаленко А.П.,
учасники справи:
відповідачі - 1. Київська міська рада, 2. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 3. Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),
розглянув в судовому засіданні в м. Києві питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів та Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії,
Під час ухвалення рішення судом не було вирішене питання про судові витрати, що відповідно до положень ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.
За результатами дослідження матеріалів цивільної справи, суд встановив такі обставини.
За подання до суду позовної заявиза двома вимогами немайнового характеру позивач сплатив судовий збір в загальному розмірі 1102,40 грн. (а.с. 17, 18).
Рішенням від 27.01.2020 суд відмовив у задоволенні вимог позивача немайнового характеру, при цьому визнав ефективним способом захисту прав позивача визнання за ним права власності на самочинно збудоване домоволодіння, що передбачено статтею 376 ЦК України.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Водночас за обставинами справи встановлено, що майнові права позивача на самочинне збудоване ним домоволодіннявідповідачі не порушували, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для покладення на них судового збору, який не сплачувався позивачем при поданні позовної заяви.

За таких обставин суд доходить до висновку, що саме позивач повинен сплатити судовий збір за рішення суду про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно в дохід держави.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

За положеннями пункту 4 Закону № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Даних про вартість нерухомого майна, право власності на яке визнане за позивачем, в матеріалах справи немає, однак ураховуючи технічні характеристики домоволодіння, яке складається з трьох житлових будинків та інших будівель і споруд, суд вбачає підстави для стягнення з позивача судового збору в максимальному розмірі, що становить 10 510 грн.

Керуючись статтями 133- 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять)гривень.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: