Провадження № 6/537/27/2020
Справа № 537/5137/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., за участю секретаря Яворської А.Г. розглянувши у судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області подання головного державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) Загорулько О.С. звернувся до суду з поданням, відповідно до якого просить суд тимчасово обмежити управі виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №537/5137/17, виданий 04 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 29 709 грн 99 коп. та суровий збір 1 393 грн 59 коп.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження №57081661 з виконання виконавчого листа № 537/5137/17 виданого 04.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 29 709 грн.99коп. та судовий збір 1393 грн. 59коп.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 28.08.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити №71404749 та №71404748 від 15.01.2020 року боржник офіційних доходів не отримує.

Виконавцем 12.06.2019 року за вих..№40354 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Крім того, заказним листом на адресу боржника 21.01.2020 року за вих №19638 направлено постанову про відкриття виконавчого провадження (повторно).

За адресою місця проживання боржника, вказаною у виконавчому документі здійснено вихід державного виконавця, боржника вдома не виявлено, про що складено акт державного виконавця від 12.12.2019 року.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності немає, відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно, однак ОСОБА_2 рішення не виконує.

ОСОБА_2 не одержує доходи, пенсії, стипендії, на які можна б було звернути стягнення.

На електронний запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , неодноразово перетинав державний кордон України.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 10.10.2019 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 15.03.2018 року органом видачі 5317.

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Враховуючи вищевикладене вважає, що наявні всі підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ..

Головний державний виконавець Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) Загорулько О.С. в судове засідання не з`явилася, як вбачається з матеріалів подання просить розгляд справи проводити без її участі.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На виконанні в Крюківському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавче провадження №57081661, яке відкрите 28 серпня 2018 року з примусового виконання виконавчого листа №537/5137/17, виданого 04 червня 2018 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 29 709 грн. 99 коп. та судового збору в сумі 1 393 грн. 59 коп.

В ході проведення виконавчих дій головним державним виконавцем було встановлено, що згідно повідомлень з Пенсійного фонду України № від 16.01.2020 року та № від 16.01.2020 року ОСОБА_2 на обліку як особа, яка працює за трудовим та цивільно правовим договором та як пенсіонер не перебуває.

Згідно Інформаційної довідки №198740389 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 03 лютого 2020 року, нерухоме майно за ОСОБА_2 на праві власності не зареєстровано.

12 вересня 2019 року за вих.№40354 головним державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомлення (відправлення за штихкодовим ідентифікатором №1046) направлено виклик про явку до державного виконавця 20.09.2019 року на 10:30 год., проте боржник не з`явився, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень від Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми).

Згідно відомостей офіційного сайту «Укрпошти» відправлення за штихкодовим ідентифікатором 1046 вручено за довіреністю 23 жовтня 2019 року.

21 січня 2020 року постанова про відкриття виконавчого провадження №57081661 від 28 серпня 2018 року повторно направлена на адресу боржника ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомлення (відправлення за штихкодовим ідентифікатором 908), що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень від Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми).

Згідно відомостей офіційного сайту «Укрпошти» відправлення за штихкодовим ідентифікатором №908 не вручене.

Згідно акту державного виконавця від 12 грудня 2019 року при виході за адресою, яка вказана у виконавчому документі, як адреса проживання боржника ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 встановлено, що боржник перебуває за кордоном.

Згідно повідомлення Управління Державної міграційної служби України від 10.10.2019 року за вих.№6.3-11837/6-19, за наявними даними бази Державної міграційної служби України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим 28.01.2014 року орган видачі 5314, та другим діючим паспортом громадянина України для виходу за кордон серії НОМЕР_4 , виданим 15.03.2018 року органом видачі 5317.

Відповідно до даних, що містяться у витязі з наявної у базі даних інформації щодо перетинання державного кордону України, наданих Державною прикордонною службо України від 15.01.2020 року, ОСОБА_3 , за період з 26.11.2018 по 10.12.2019 перетинав державний кордон України.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року. №475/97 визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю вчасною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і- є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах - національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права-не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Тобто, за нормами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст.441 ЦПК України, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Згідно роз`яснень, наведених в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України мотивовано статусом ОСОБА_2 як боржника у виконавчому провадженні, непогашенням ним боргу, відсутністю доходів, відсутністю зареєстрованого на праві власності нерухомого майна, при цьому до подання не додано належних доказів, які б свідчили про відсутність у боржника рухомого майна, зокрема транспортних засобів, цінних паперів і т.д.

Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом України при проведенні аналізу судової практики від 1 лютого 2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається із змісту подання та матеріалів, що додані на його обґрунтування, останні не містять належних доказів, що підтверджували б свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у даному виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

За нормами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Враховуючи зазначений в даних актах міжнародного та цивільного законодавства принцип свободи пересування особи, за винятком обмежень, які встановлюються законом та враховуючи відсутність доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання головного державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) Загорулько ОСОБА_4 С. про вжиття заходів забезпечення виконання рішення суду шляхом обмеження права виїзду з України громадянина України ОСОБА_2 , а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст..ст. 303, 129-1 Конституції України, ст..441 ЦПК України, ст..18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) ОСОБА_5 Ольги ОСОБА_6 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Крюківський районний суд м.Кременчука, яка подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала суду складена та підписана 06 лютого 2020 року.

Суддя :