Справа №583/2144/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ковальова О. О.
Номер провадження 22-ц/816/218/20 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

07 лютого 2020 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі судді

Левченко Т. А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 листопада 2019 року

в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 583/2144/13-ц, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 13 червня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брок-Енергія» заборгованості за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Охтирський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 25 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 від 18 листопада 2019 року про скасування судового наказу Охтирського міськрайонного суду справа № 583/2144/13-ц, провадження № 2-н/583/196/13 від 13 червня 2013 року повернув без розгляду.

Дану ухвалу суду ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку, подавши 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу.

Сумський апеляційний суд ухвалою від 26 грудня 2019 року відмовив ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишив без руху, запропонувавши ОСОБА_1 у строк не більше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали сплатити судовий збір в сумі 384 грн 20 коп., для підтвердження чого надати Сумському апеляційному суду оригінал квитанції про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі. Також скаржнику було роз`яснено наслідки невиконання зазначених вимог.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне повернути ОСОБА_1 подану нею апеляційну скаргу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 185 ЦПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору після залишення її без руху та неусунення у встановлений судом строк недоліків, вважається неподаною та повертається особі, яка подає скаргу.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 ставила питання про скасування ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 листопада 2019 року.

При цьому, скаржник при подачі апеляційної скарги не сплатила судовий збір в сумі 384 грн 20 коп. Сумський апеляційний суд ухвалою від 26 грудня 2019 року відмовив ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишив без руху, запропонувавши ОСОБА_1 сплатити судовий збір в сумі 384 грн 20 коп. Також цією ж ухвалою скаржнику повідомлено про порядок та строки виконання ухвали суду та роз`яснено наслідки її невиконання.

31 січня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій, вона зокрема, вважає, що суд необґрунтовано залишив її апеляційну скаргу без руху та відмовив у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору, чим унеможливив доступ до суду для захисту її порушених прав. Також вважає, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Апеляційний суд вважає за необхідне вказати наступне.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (пункт 59).

В даній справі діюче законодавство не передбачає звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а належних доказів, на підставі яких суд може звільнити її від сплати судового збору відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», нею не надано.

Є помилковими посилання ОСОБА_1 на Закон України «Про захист прав споживачів», як підставу звільнення її від сплати судового збору, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 22 вказаного Закону від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. В даній справі ОСОБА_1 є боржником за судовим наказом, а тому положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» на неї не поширюються.

У матеріалах справи наявне повідомлення поштового відділення про те, що ОСОБА_1 17 січня 2020 року отримала копію ухвали апеляційного суду від 26 грудня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Однак, зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунула, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 листопада 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 583/2144/13-ц, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 13 червня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брок-Енергія» заборгованості за спожиту теплову енергію -визнати неподаною та повернути її особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя Сумського апеляційного суду Т.А. Левченко