Справа №2-3797/11
Провадження 4-с/522/9/20
УХВАЛА

14 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондаря В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, за участі стягувача: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 15.11.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, за участі стягувача: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», в якій просив поновити йому процесуальний строк на звернення до суду з даною скаргою; визнати неправомірними дії приватного виконавця Долинського Миколи Миколайовича щодо відкриття виконавчого провадження № 60356690 від 18.10.2019 року по виконанню виконавчого листа № 2-3797/11, виданого 25 червня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 у розмірі 88 803, 60 доларів США; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Долинського Миколи Миколайовича про відкриття виконавчого № 60356690 від 18.10.2019 року по виконанню виконавчого листа № 2-3797/11, виданого 25 червня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 у розмірі 88 803, 60 доларів США.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець самостійно визначив суму боргу в еквіваленті до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на день відкриття виконавчого провадження у розмірі 2196113,03 грн., а також в даній постанові про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем було стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 219611,30 грн., що заявник вважає порушенням норм закону.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк для подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича; прийнято до розгляду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, за участі стягувача: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»; призначено розгляд справи в загальному порядку на 28 листопада 2019 року.

Судове засідання 28.11.2019 року відкладено на 11.12.2019 року у зв`язку з необхідністю оглянути матеріали виконавчого провадження.

10.12.2019 року приватним виконавцем до суду подано копію зведеного виконавчого провадження № 60359721, де боржником є ОСОБА_1

11.12.2019 року приватним виконавцем Долинським М.М. подані заперечення на скаргу, в яких приватний виконавець посилається на те, що будь-яких порушень закону при винесенні оскаржуваної постанови ним не вчинено, а, отже, у задоволенні скарги ОСОБА_1 належить відмовити.

Судове засідання 11.12.2019 року перенесено на 14.01.2020 року за клопотанням представника скаржника ОСОБА_2 .

У судове засідання 14.01.2020 року з`явилась представник ОСОБА_1 , скаргу підтримала, просила задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, викликані належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України, для розгляду справ даної категорії передбачені стислі строки. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності стягувача та приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, враховуючи, що їх не явка не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича знаходиться зведене виконавче провадження № 60359721 відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В рамках даного зведеного виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60356690 від 18.10.2019 року з виконання виконавчого листа № 2-3797/11, виданого 25.06.2013 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 03.10.2006 року в загальному розмірі 88803,60 доларів США.

У вказаній постанові, в п.1 резолютивної частини приватним виконавцем у пункті «суть стягнення» зазначено про «стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 03.10.2006 року з загальному розмірі 88803,60 доларів США (станом на 18.10.2019 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 2196113,03 грн.).

Також, в п.3 резолютивної частини вказаної постанови, приватним виконавцем зазначено про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 219611,30 грн.

Крім того, 18.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. винесено постанову (ВП № 60356690) про стягнення з боржника основної винагороди, в якій зазначено про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у сумі 219611,30 грн.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до п.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ч.1,2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно п.1 ч.1, ч.4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Згідно ч.3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно ч.3,4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Кошти виконавчого збору, стягнуті під час виконання рішення про стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до цієї статті підлягають валютообмінній фінансовій операції, а одержані після цього кошти у гривнях зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про валюту і валютні операції» гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків.

За таких обставин, на переконання суду, закон не містить норм, які б забороняли приватному виконавцю зазначати в постанові про відкриття виконавчого провадження суми стягнення в гривневому еквіваленті, за тих умов, що в цій постанові буде збережено текст резолютивної частини виконавчого документу про стягнення грошових коштів в іноземній валюті, що й зроблено приватним виконавцем, а відтак підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця в цій частині у суду не має.

Щодо зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження розміру основної винагороди приватного виконавця, то таке зазначення прямо передбачено нормами закону, а, отже, суд не вбачає в цих діях неправомірної складової.

При цьому, будь-які посилання скаржника на фактичну зміну розміру його зобов`язання, у зв`язку з переведенням суми боргу за виконавчим документом з іноземної валюти в гривневий еквівалент, виходячи з положень закону, стосується лише стадії фактичного стягнення коштів на підставі виконавчого документу, а тому оскарження обчислення їх розміру на стадії відкриття виконавчого провадження є, на думку суду, передчасним.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що оскаржувані рішення та дії приватного виконавця були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця, а право заявника не було порушено, а тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

На підставі ст.ст. 18, 26, 27, 42, 45, 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, за участі стягувача: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали суду складено 16.01.2020 року.

Суддя В.Я.Бондар