№ провадження 2-з/495/82/2020
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"28" липня 2020 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

До суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої зазначає, 21 липня 2020 року нею отримано запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини яке має відбутись 28 липня 2020 року о 10:00 год., на розгляд якої винесено питання про припинення опіки над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 липня 2020 року її представником отримано листа Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 22 липня 2020 року за вихідним №С-549/929 в якому зазначено, що за відсутності «будь-яких заборон про вчинення певних дій по забезпеченню позову по справі №495/11033/19 за позовною заявою ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 вимоги щодо відтермінування розгляду заяви останньої (про припинення опіки - примітка моя) вважаємо безпідставними»

Вищезазначене свідчить про реальні наміри виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради припинити опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, 17 червня 2020 року нею було укладено договір на проведення комплексного експертного психолого-психіатричного дослідження стану дитини, постраждалої внаслідок протиправної, безвідповідальної, злочинної поведінки ОСОБА_2 , яка мало не довела дитину до загибелі, але до засідання комісії 28.07.2020 року ще не будуть готові результати цього експертного дослідження (приблизний термін надання яких зазначений 30 липня, про що її представником ОСОБА_4 повідомлялося 25.06.2020 року в заяві №С-548), до того ж нею 13.07.2020 року був отриманий лист від керуючого справами виконавчого комітету Велічко І.О. за № С- 530/881 про те, що заяву щодо перенесення розгляду питань, які стосуються ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на період після закінчення комплексної експертизи психолого-психіатричного стану дитини ОСОБА_3 (та надання її висновків) та після завершення всіх відкритих проваджень стосовно ОСОБА_2 доведено до відома членів комісії з питань захисту прав дитини, засідання якої відбулося 25.06.2020 року.

До того ж, на комісію з питань захисту прав дитини, яка відбудеться 28.07.2020 року питання щодо припинення опіки над малолітньою ОСОБА_3 , повернення її на домашнє виховання, виноситься на розгляд без достатньої підготовки та без врахування інтересів дитини, адже виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради ще досі не надано відповідей на її заяву від 12 червня 2020 року за №С- 497 про результати проведеної службою у справах дітей роботи з метою з`ясування спроможності виконання матір`ю ОСОБА_2 батьківських обов`язків, створення нею належних умов проживання та утримання доньки, та не надано відповідь на те саме питання, порушене у адвокатському запиті від її представника ОСОБА_5 від 19 червня 2020 року з терміном надання відповіді у 5-денний строк. Таким чином, ігноруються інтереси дитини, адже не з`ясовані обставини працевлаштування ОСОБА_2 , чи має ОСОБА_2 постійні джерела доходу, не з`ясоване чи має намір, бажання та фінансову спроможність ОСОБА_2 надати дитині необхідний постійний безперервний догляд та тривале лікування, реабілітацію та відновлення, яких потребує ОСОБА_6 , як дитина з інвалідністю, не з`ясовані правові підстави проживання ОСОБА_2 в квартирі під АДРЕСА_1 , не з`ясована наявність заборгованості з оплати комунальних послуг щодо квартири під АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, просить суд постановити по справі ухвалу про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Службі у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради та органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області здійснювати будь-які дії, спрямовані на втрату малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та про припинення опіки та визначення порядку спілкування, до моменту набрання чинності судовим рішенням за результатом розгляду цивільної справи №495/11033/19.

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи, що відповідає положенню ч.1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

П. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Так, предметом спору даної спору є позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до заяви про забезпечення позову, позивач просить суд в порядку п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, заборонити службі у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради та органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області здійснювати будь-які дії, спрямовані на втрату малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та про припинення опіки та визначення порядку спілкування, до моменту набрання чинності судовим рішенням за результатом розгляду цивільної справи №495/11033/19.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не надано доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення.

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає подану заяву про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки такий вид забезпечення позову, як заборона службі у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради та органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області здійснювати будь-які дії, спрямовані на втрату малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та про припинення опіки та визначення порядку спілкування, ніяким чином не впливатиме на майбутнє виконання рішення суду про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ніяким чином не утруднити чи зробить неможливим виконання такого рішення суду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити, як в необґрунтованій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: