233 Справа № 233/9097/19
УХВАЛА

03 серпня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Костянтинівської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Костянтинівської міської ради, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти від користування земельною ділянкою комунальної форми власності з кадастровим номером :00:023:0554 без правовстановлюючих документів у сумі 361661,47 грн. та стягнути на користь прокуратури Донецької області судові витрати у розмірі 5424,92 грн.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2020 року зупинено провадження у вказаній цивільній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у справі 912/2385/18.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2020 року провадження у цивільній справі поновлено та продовжено зі стадії розгляду справи по суті без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно з ч. 4 ст. 23 вказаного Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Аналізуючи вказані норми права Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 виклала такий правовий висновок. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

В матеріалах справи міститься повідомлення прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури, адресоване Костянтинівській міській раді, про неналежний захист державних інтересів, датоване 24 грудня 2019 року.

27 грудня 2019 року, не дочекавшись відповіді від Костянтинівської міської ради у розумний строк, прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до суду із вказаним позовом. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання вказаного повідомлення позивачем на час подання прокурором даної позовної заяви.

А отже, на час звернення прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури до суду в інтересах держави в особі позивача Костянтинівської міської ради із позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, ним не було доведено факт неналежного здійснення органом місцевого самоврядування захисту інтересів держави.

В зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що на час звернення прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури з вказаним позовом були відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. ст. 185 ЦПК України заява повертається, зокрема, у випадку, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність залишити без розгляду позов прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.

Керуючись ст. ст. 185, 257, 260, 261, 353, п.п.15.5, 15.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно, а також подати клопотання про повернення суми судового збору, сплаченої при поданні позову до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя