КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 757/52023/19-ц

провадження №22-ц/824/15165/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року /суддя Батрин О.В./

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паденко Тетяна Миколаївна про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача. /а.с. 146/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що вимоги пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України поширюються лише на випадок, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не підготовче засідання. Таким чином, підготовче засідання не може розцінюватись як судове засідання (щодо розгляду справи по суті), а положення статті 257 ЦПК України не передбачають можливості залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою у підготовче засідання. Щодо неявки в судові засідання, вказував, що 03 жовтня 2020 року ним було подано клопотання про відкладення судового засідання, оскільки, 23 жовтня 2020 року він перебував у м. Вінниця де приймав участь у судовому засіданні у якості захисника підозрюваного ч.ч. 1 ст. 307 КК України, щодо розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.

Водночас, провадження відкрито 20.11.2020 р., сторони викладають свої міркування та доводи шляхом звернення з відзивом на апеляційну скаргу, з чим представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - ОСОБА_6 не зверталась, щодо неможливості викласти свою позицію в термін, передбачений законом повідомлено також не було, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за її відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, на підставі наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався вимогами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України про те, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Встановивши, що позивач в судові засідання, які призначались на 12 год. 14 серпня 2020 року, 12 год. 23 жовтня 2020 року не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відповідними розписками на поштових зворотніх повідомленнях про вручення судових повісток, а також даними про отримання смс-повідомлення про час, дату розгляду справи (а.с. 120, 133, 135, 140), суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції не звернув уваги, що вимоги пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України поширюються лише на випадок, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не підготовче засідання. Таким чином, підготовче засідання не може розцінюватись як судове засідання (щодо розгляду справи по суті), а положення статті 257 ЦПК України не передбачають можливості залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою у підготовче засідання.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Рішення про закриття підготовчого провадження у справі не приймалось, справа не призначалась до судового розгляду, а тому висновок про неявку позивача в судові засідання є передчасним.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: