Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/781/20
Провадження № 2/935/471/20
У Х В А Л А

28 липня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Василенка Р.О., із секретарем Бех І.О., з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , провівши підготовче судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача щодо визнання дійсним не посвідченого нотаріально договору позики забезпеченого заставою від 01.03.2012 укладеного між сторонами та звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання за позивачем права власності на належні відповідачу земельні ділянки.

Під час підготовчого судового засідання сторони звернулись до суду із заявою про затвердження мирової угоди від 29.06.2020 за умовами якої позивач ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_3 щодо визнання договору, який не посвідчений нотаріально, дійсним та визнання права власності на земельні діляки, а відповідач ОСОБА_3 зобов`язується в рахунок погашення боргу за договором позики передати позивачу у власність земельні ділянки, які належать відповідачу згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 659312, серії ЯЛ № 659313, серії ЯЛ № 659315 виданих 30.05.2011, серії ЯЛ № 716567 виданого 19.07.2011, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.02.2008, державним актом серії ЯГ № 421249 виданого 04.04.2008 і до позивача переходить право власності на вказані земельні ділянки внаслідок чого сторони не будуть мати один до одного жодних претензій.

Ухвалою суду від 28.07.2020 відмовлено в затвердженні вказаної мирової угоди, оскільки остання суперечить вимогам законодавства України, зокрема пп.б) п.15 Перехідних положень ЗК України та Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення», яким не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а вищевказані земельні ділянки мають цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи, що під час вирішення питання про затвердження мирової угоди судом фактично висловлена думка щодо частини позовних вимог, які були відображені і в умовах мирової угоди, то з метою недопущення виникнення у сторін сумнівів щодо неупередженості суду під час подальшого розгляду справи, то суддею Василенком Р.О. заявлено самовідвід.

Сторони заперечили щодо заявленого самовідводу.

Розглянувши заяву про самовідвід, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку - оскільки під час розгляду питання про затвердження мирової угоди судом фактично висловлена думка щодо частини позовних вимог (вказано що не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження вищевказаних земельних ділянок, оскільки це суперечить вимогам законодавства України), які були відображені і в умовах мирової угоди, а тому з метою недопущення виникнення у сторін сумнівів в неупередженості або об`єктивності суду - заява про самовідвід підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.1 ст. 36, ст. 39,40,41 ЦПК України суд,-

постановив:

Заяву про самовідвід судді Василенка Р.О. задовольнити, справу передати до канцелярії суду для вирішення питання в порядку ст. 41 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Василенко