Номер провадження: 22-ц/813/691/20
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М

за участі секретаря Чепрас А.І.,

розглянула апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2019 року про відкриття провадження (одноособово суддя Петренко В.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал Жаботинського», державний реєстратор комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнерова Римма В`ячеславівна про визнання майнових прав на об`єкт нерухомого майна і скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

18.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» (далі-Товариство), треті особи: обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал Жаботинського» (далі-ОК), державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнерова Р.В. (далі-держреєстратор) про визнання майнових прав на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , визнання протиправним і скасування рішення держреєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позов подано до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ..

Товариство не погодилось із ухвалою суду від 22.10.2019 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити за встановленою підсудністю до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга представника Товариства зазначає:

Суд першої інстанції під час відкриття провадження у справі керувався положеннями ч. 1 ст. 30 ЦПК України, на думку суду, виник спір з приводу об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_2 і суд прийшов до висновку, що справа підсудна Київському районному суду м. Одеси за принципом виключної територіальної підсудності. Судом помилково сформовано висновок про наявність об`єкту нерухомого майна навколо якого ніби то виник спір.

В рамках справи ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги про: визнання майнових прав на об`єкт нерухомого майна, квартиру в АДРЕСА_3 , загальною площею 41,28 м2, номер 46, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельнею (перша та друга черги будівництва), ОНМ № 101; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №46570224 від 19.04.2019, прийнятого держреєстратором. При цьому, основною вимогою є визнання майнових прав, натомість скасування рішення державного реєстратора є похідною вимогою.

Майнове право, що є предметом - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити, як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Натомість майнові права це право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно, а не самі речові права на об`єкти нерухомості. Більше того, у справі точиться спір навколо майнових прав на об`єкти, які не завершені будівництвом та не прийняті належним чином в експлуатацію, тобто відсутнє нерухоме майно, як таке.

Таким чином, неможливим є застосування положень про виключну підсудність вирішення такої категорії спорів. Питання підсудності досліджуваних позовних вимог має бути вирішено відповідно до загальних правил територіальної підсудності, за місцем знаходження відповідача, відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і адресою місцезнаходження Товариства є територія Приморського району м. Одеси, а тому справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства про визнання майнових прав та скасування рішення має розглядатись Приморським районним судом м. Одеси.

У поясненнях на скаргу представник ОСОБА_1 зазначає:

Відповідно до ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з права на нерухоме майно пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. Тому спори пов`язані із нерухомим майном, в тому числі, щодо речових прав (зокрема, майнових прав), повинні розглядатись судом за правилами виключної підсудності.

Товариство у скарзі заявляє про «відсутність нерухомого майна, як такого» спираючись на твердження, що об`єкт не введено в експлуатацію, однак замовчує той факт, що майнові права на об`єкт незавершеного будівництва (які і є предметом спору), на даний час зареєстровані за Товариством у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 46606514 від 23.04.2019 року.

Товариство зазначає, що «майнове право це набуті в майбутньому права власності на нерухоме майно, а не самі речові права на об`єкти нерухомості», однак, такі висновки не відповідають, ані нормам законодавства, зокрема ст.190 ЦК України, ані самим доводам скарги. Скаржник вірно трактує ст.190 ЦК України, але робить невірні висновки.

Предметом спору є визнання за позивачем майнових прав на об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована в об`єкті незавершеного будівництва, отже, спір виник із приводу нерухомого майна (об`єкта, розташованого на земельній ділянці, переміщення якого є неможливим без його знецінення та зміни призначення). За правилами виключної підсудності спір має бути розглянутий за місцезнаходженням нерухомого майна.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, відкриваючи провадження у справі, виходив з того, що спір підсудний Київському районному суду м. Одеси (а.с. 47-49, т. 1).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (ст. 30 ч.1 ЦПК України).

Виключна підсудність встановлена для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (ст. 190 ч.ч.1,2 ЦК України).

Зважаючи на викладене, правила виключної підсудності розповсюджуються на спори, що стосуються нерухомого майна, як в цілому, так і у тому числі на речові права що є об`єктами нерухомого майна.

10.04.2019 року держреєстратор внесла записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , право користувачем вказаного нерухомого майна зазначено Товариство (а.с.28,29).

18.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до Товариства, треті особи: ОК і держреєстратор про визнання майнових прав на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , визнання протиправним і скасування рішення держреєстратора про державну реєстрацію прав та їх обмежень (а.с.2-11).

Таким чином, всуді заявлені вимоги з приводу нерухомого майна, а саме: про визнання майнових прав на об`єкт нерухомого майна, а також про визнання протиправним та скасувати рішення держреєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обмежень.

Оскільки у суді виник спір з приводу нерухомого майна шляхом визнання майнових прав на об`єкт нерухомого майна, спірне нерухоме майно розташоване у Київському районі м. Одеси, Київський районний суд м. Одеси дійшов правильного висновку про відкриття провадження у справі з підстав виключної підсудності.

Доводи представника Товариства, що справа підсудна районному суду за місцезнаходженням Товариства, оскільки йдеться про майнові права на об`єкти, які не завершені будівництвом та не прийняті належним чином в експлуатацію і відсутнє нерухоме майно, - на увагу не заслуговують.

Предметом розгляду у справі є визнання майнових прав на об`єкт нерухомого майна, квартиру, яка розташована у багатоквартирному будинку, який у свою чергу є нерухомою річчю, оскільки розташований на земельній ділянці, переміщення якого є неможливим без їх знецінення та зміни його призначення.

Тобто має місце спір про майнові права на нерухоме майно, а тому діють положення процесуального закону про виключну підсудність, передбачені ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Доводи представника позивачки у поясненнях на скаргу, що заявлені вимоги з приводу нерухомого майна, а тому спір підлягає розгляду у порядку виключної підсудності, прийняті до уваги і є підставою для залишення скарги без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦІПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.

IV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 28.07.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Є.С. Сєвєрова

Л.М. Вадовська