П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/3076/20

Номер провадження 22-ц/804/2408/20

27 липня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів -Мальцевої Є.Є., Принцевської В.П.

за участю секретаря - Сидельнікової А.В.

сторони:

заявник - ОСОБА_1

Заінтересовані особи - Заступник начальника Центрального відділу державної

виконавчої служби м. Маріуполь Східного Міжрегіонального управління міністерства

юстиції (м. Харків) Воробйов Владислав Володимирович; Акціонерне товариство

Комерційний банк «ПриватБанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 травня 2020 року, постановлену у складі судді Хараджа Н.В. у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною скаргою на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), в обґрунтування якої посилалась на те, що 06 травня 2015 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області був виданий виконавчий лист по справі №263/1854/15-ц про стягнення з неї на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі: ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі: АТ КБ «ПриватБанк»), заборгованості за кредитним договором в сумі 22 567доларів 59 центів США, що станом на 15 січня 2015 року складало 355 890 гривень 89 копійок. Згідно виконавчого листа, строк його пред`явлення до виконання закінчується 18 квітня 2016 року. Незважаючи на це, на підставі заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» від 30 червня 2016 року, заступником начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйовим В.В. було винесено постанову від 04 липня 2016 року, якою було відкрито виконавче провадження №51561569 та надано боржнику строк самостійно виконати рішення суду до 12 липня 2016 року. Крім того, згідно постанови заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. від 02 серпня 2016 року, з метою забезпечення виконання рішення суду, було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить їй, як боржнику. Постановою від 08 жовтня 2019 року державним виконавцем того ж відділу державної виконавчої служби Чистовою Г.О. було звернуто стягнення на її доходи. Вважає, що державний виконавець неправомірно прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, оскільки строк пред`явлення його до виконання закінчився 18 квітня 2016 року. Про наявність вказаних порушень їй стало відомо при ознайомлені з матеріалами зведеного виконавчого провадження. На підставі вищевикладеного, просила визнати дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. щодо відкриття виконавчого провадження №51561569 за виконавчим листом №263/1854/15-ц неправомірними та скасувати постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. від 04 липня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №51561569 за виконавчим листом №263/1854/15-ц, постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. від 02 серпня 2016 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить їй, як боржнику та постанову державного виконавця Чистової Г.О. від 08 жовтня 2019 року про звернення стягнення на її доходи. Крім того, заявник просила зобов`язати заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №263/1854/15-ц, виданим Жовтневим районним судом міста Маріуполя 06 травня 2015 року у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 травня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено частково. Визнано дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. щодо відкриття виконавчого провадження №51561569 за виконавчим листом №263/1854/15-ц неправомірними. Скасовано постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. від 04 липня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №51561569 за виконавчим листом №263/1854/15-ц, постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. від 02 серпня 2016 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а також постанову державного виконавця Чистової Г.О. від 08 жовтня 2019 року про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 В решті вимоги скарги на дії державного виконавця залишені без задоволення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати ухвалу в частині задоволених вимог та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при винесені оскарженої ухвали не врахував, що строк пред`явлення виконавчого листа №263/1854/15-ц до виконання, стягувачем пропущений не був, оскільки вперше із заявою до Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь банк звернувся 12 травня 2015 року, а тому у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), строк пред`явлення виконавчого документу до виконання був перерваний.

Своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалась.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк» Шишелова Н.В. в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник заявника - адвокат Маросін М.А. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників заявника та заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.п.1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення не відповідає.

Так, розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», передбачає можливість звернення до суду сторін виконавчого провадження із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

У відповідності до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 травня 2015 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист по справі № 263/1854/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 22 567 доларів 59 центів США, що станом на 15 січня 2015 року складало 355 890,89 грн. Згідно даного виконавчого документу, рішення набрало законної сили 17 квітня 2015 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 18 квітня 2016 року (а.с 4).

30 червня 2016 року стягувач звернувся до Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецької області з заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.14), на підставі якої постановою заступника начальника даного відділу державної виконавчої служби від 04 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження (ВП № 551561569) (а.с.5).

02 серпня 2016 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби за виконавчим провадженням № 51561569 винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 (а.с.6), а 08 жовтня 2019 року - постанова про звернення стягнення на доходи останньої, що вона отримує з Управлінні пенсійного фонду України (а.с.7).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 551561569 є неправомірними, з огляду на те, що виконавчий документ був прийнятий до виконання з пропуском встановленого законом строку.

З таким висновком місцевого суду погодитись не можна з огляду на таке.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України (частина п`ята статті 124 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Законом України «Про виконавче провадження» № 606-Х1V від 21 квітня 1999 року ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), (далі: Закон № 606-Х1V), визначені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до ст. 1 Закону№ 606-Х1V, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п.1.ч.1 ст. 19 Закону № 606-Х1V державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 22 Закону № 606-Х1V виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до вимог статті 23 Закону № 606-Х1V строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 25 Закону№ 606-Х1V державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 22 567 доларів 59 центів США, що станом на 15 січня 2015 року складало 355 890,89 грн. На виконання даного судового рішення Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області 06 травня 2015 року видано виконавчий лист, згідно якого рішення набрало законної сили 17 квітня 2015року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 18 квітня 2016 року (а.с 4).

З заяви ПАТ КБ «Приватбанк», що адресована до Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (назва якого змінилась на Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)), зі штампом вхідної кореспонденції від 12 травня 2015 року (а.с.121), вбачається, що стягувач просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового рішення.

З інформації Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Харків) від 20 липня 2020 року, наданої апеляційному суду вбачається, що згідно перевірки АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 22 567 доларів 59 центів США, що станом на 15 січня 2015 року складало 355 890,89 грн. 15 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень № 47535610 та № 47535223. 20 липня 2015 року заступником начальника відділу Воробйовим В.В., на підставі п.2.ч.1.ст. 47 Закону № 606-Х1V винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна (а.с.139).

30 червня 2016 року стягувач повторно звернувся до Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.14) з виконання вищезазначеного судового рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2015 року і постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Воробйова В.В. від 04 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження №51561569 (а.с.5)

В ході примусового виконання вищезазначеного судового рішення, постановою заступника відділу державної виконавчої служби Воробйова В.В. від 02 серпня 2016 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а постановою державного виконавця Чистової Г.О. від 08 жовтня 2019 року - звернуто стягнення на доходи боржника (а.с.6-7).

Таким чином, приймаючи до уваги те, що 12 травня 2015 року стягувач вперше звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного судового рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2015 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався, а з моменту його повернення стягувачу - 20 липня 2015 року, встановлено новий річний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, що передбачено вимогами ст. 22 Закону № 606-Х1V.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови від 04 липня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №51561569 є необґрунтованим, оскільки виконавчий лист був пред`явлений стягувачем до виконання в межах передбаченого для цього строку.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк» заявив про те, що про розгляд даної справи банку стало відомо лише після отримання по пошті копії оскарженої ухвали, що позбавило стягувача надати свої заперечення проти скарги ОСОБА_1 .

Згідно ч.ч. 1-5 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ч.ч.1-2 ст. 450 ЦПК України вбачається, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відкритому судовому засіданні 06 травня 2020 року без участі представника АТ КБ «ПриватБанк», виклик якого в судове засідання був обов`язковий.

У той же час, відомості про повідомлення представника стягувача судом першої інстанції про дату, час і місце судового розгляду справи 06 травня 2020 року в матеріалах справи відсутні.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, місцевий суд, в порушення норм процесуального права, не повідомив представника стягувача про дату, час і місце розгляду справи, чим порушив право останнього на участь у судових засіданнях та подання доказів на обґрунтування своїх заперечень.

Таким чином, суд першої інстанції не виконав своїх обов`язків, визначених законом, повно, всебічно й об`єктивно не з`ясував усіх обставин справи, не надав їм належної оцінки та ухвалив судове рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.

За таких обставин, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) слід скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 травня 2020 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) скасувати та ухвалити нове рішення у цій частині.

Відмовити ОСОБА_1 у визнанні дій заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. щодо відкриття виконавчого провадження ВП №51561569 за виконавчим листом №263/1854/15-ц неправомірними, а також у скасуванні постанови заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. від 04 липня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №51561569 за виконавчим листом №263/1854/15-ц, постанови заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Воробйова В.В. від 02 серпня 2016 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Чистової Г.О. від 08 жовтня 2019 року про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складений 28 липня 2020 року.

Суддя: