Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/631/20

21 липня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

за участю відповідача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2020 року залучено по справі службу у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як представника органу опіки та піклування.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11.08.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_1 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Фракнівській області, актовий запис № 98. У шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, а збереження шлюбу неможливе через постійні непорозуміння та конфліктні ситуації. За час спільного проживання у них з відповідачем склалися різні погляди на шлюб, сім`ю, обов`язки, вони виявилися людьми з різними характерами та інтересами, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповічач постійно принижував її та наносив тілесні ушкодження. Вважає, що за таких обставин шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Також просить стягнути в її користь сплачений судовий збір.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить розглядати справу в її відсутності. Заявлені вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_2 . Суду пояснив, що вони з дружиною більше року проживають окремо. Їхні троє неповнолітніх дітей постійно проживають разом з ним та його матір`ю в його приватному будинку, оскільки позивач ОСОБА_2 час від часу виїжджає на заробітки за кордон.

Представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА в судове засідання не з`явився, однак від них поступила заява, в якій просять розгляд справи проводити в їхню відсутність. Крім того, просять долучити до справи висновок про визначення місця проживання неповнолітніх дітей від 15.07.2020 року та при розгляді справи взяти його за основу.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони 11.08.2004 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №98 ( а.с.8).

У шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про народження ( а.с.9-11).

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Що стосується визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін по справі, то суд прийшов до наступного висновку.

За ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифікованоЗаконом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку про визначення місця проживання дітей № 04-32/5 від 15.07.2020 року служби у справах дітей Надвірнянської РДА, який долучений до матеріалів справи, служба вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, беручи до уваги інтереси дітей, висновок служби у справах дітей Надвірнянської РДА, суд вважає, що неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 слід залишити проживати з відповідачем по справі - ОСОБА_1 .

Оскільки дочці сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виповнилося 15 років, а відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, то у суду відсутні підстави вирішувати питання про те, з ким із батьків вона залишається проживати.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 , з відповідача в користь позивача слід стягнути також 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст.19,104,105, 110, 112,141,157,160 СК України, керуючись ст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 - задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 11 серпня 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №98 - розірвати.

Неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати з відповідачем - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 - 840 гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 27.07.2020 року.