ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 638/5565/18

провадження № 22-ц/818/416/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2019 року в складі судді Шишкіна О.В.,

у с т а н о в и в:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним.

Позов мотивовано тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНВЕСТБУД» ( далі - ТОВ «ФІНВЕСТБУД») та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНВЕСТБУД» продав, а ОСОБА_1 придбав нежитлову будівлю літ. 3-4, загальною площею 5655,3 кв м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Продаж вчинено за 5500000,00 грн, які ОСОБА_1 повинен був сплатити продавцю до 30 грудня 2011 року.

14 січня 2011 року між ТОВ «ФІНВЕСТБУД» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 4473-ПР, відповідно до умов якого останній поручився за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором купівлі-продажу від 15 грудня 2010 року.

Зазначає, що ОСОБА_2 не виконав зобов`язання за договором купівлі-продажу вказаної нежитлової будівлі та не сплатив ТОВ «ФІНВЕСТБУД» суму в розмірі 5500000 грн. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16 травня 2013 року в справі № 5023/10603/11 затверджено ліквідаційний баланс та ліквідовано ТОВ ФІНВЕСТБУД.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просив визнати недійсним договір поруки від 14 січня 2011 року № 4473-ПР, укладений між ТОВ «Фінвестбуд» та ОСОБА_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2019 року позов залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки № 4473-ПР від 14 січня 2011 року, укладеного між ТОВ «Фінвестбуд» та ОСОБА_2 . За таких обставин, суд першої інстанції вважав встановленим факт зловживання позивачем процесуальними правами, оскільки останній подав аналогічні позови до відповідача.

24 жовтня 2019 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 29 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним з підстав його фіктивності,який ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року по справі № 638/7473/18 залишено без розгляду. Позов пред`являвся з підстав, передбачених статтею 234 ЦК України, а саме - визнання правочину фіктивним, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Предметом даного позову є визнання правочину недійсним з підстав, передбачених частиною третьою статті 203 ЦК України, а саме - відсутності вільного волевиявлення сторони (підробка договору). Отже, позов у даній справі пред`явлено з інших підстав.

28 січня 2020 року ОСОБА_4 представник ОСОБА_2 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновки суду не спростовують.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 15 грудня 2010 року між ТОВ «Фінвестбуд» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач придбав нежитлову будівлю літ. «3-4», загальною площею 5655,3 кв м, що розташована на АДРЕСА_1 . Продаж вчинено за 5500000 грн, які покупець ОСОБА_1 повинен був сплатити до 30 грудня 2011 року.

14 січня 2011 року між ТОВ «Фінвестбуд» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 4473-ПР, відповідно до умов якого останній поручився за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором купівлі-продажу від 15 грудня 2010 року.

Договір поруки був предметом судового розгляду.

Так, в травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилався на підстави, передбачені статтею 234 ЦК України, згідно з якою фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року по справі № 638/7473/18 відкрито провадження (http://reestr.court.gov.ua/Review/76404221).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року позовну заяву по вказаній справі залишено без розгляду (http://reestr.court.gov.ua/Review/84962102).

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі позовом до ОСОБА_2 в якому просив визнати договір поруки № 4473-ПР від 14 січня 2011 року недійсним з підстав, передбачених частиною третьою статті 203 ЦПК України.

Отже, предмети позовів в справі № 638/7473/18 та в справі, яка переглядається в апеляційному порядку, є різними.

Відповідно до частини першої статті 4 та частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин першої-третьої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо заява, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_3 без розгляду є помилковим.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункт 4 частини першої статті 379 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова