Номер провадження: 22-ц/813/2841/20
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.01.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Комлева О.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі за заявою публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

встановила:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з заявою, в якій просило поновити строк для пред`явлення виконавчого листа №1527/5838/12 до виконання, виданого 06 серпня 2014 року на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.09.2012р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 583 716,13 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ПАТ «ОТП Банк»звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить про її скасування.

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» на ухвалу суду від 18 листопада 2019 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, судом встановлено, що вона не може бути прийнята до розгляду в апеляційній інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не входить до цього переліку, передбаченого ст. 353 ЦПК України, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню до суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Право на апеляційне оскарження учасники справи та заінтересовані особи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхнім процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Право на суд, одним із принципів якого є право доступу до правосуддя в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності, застосовуючи відповідні правові засоби, передбачені процесуальним законом.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності до п.п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України, подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала суду (про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання) не входить до переліку ч. 1 ст. 353 ЦПК України, та не може бути самостійним об`єктом апеляційного оскарження, а тому не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Керуючись п.п. 15.11, ст. 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі за заявою публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про поновлення повернути до Суворовського районного суду м. Одеси для вирішення цього питання відповідно до п.п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева