Постанова

Іменем України

23 липня 2020 року

м. Київ

справа № 758/15913/17

провадження № 61-17951 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл», публічна корпорація «Google Inc.»;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» на постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Волошиної В. М., Панченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» (далі - ТОВ «Гугл»), публічної корпорації «Google Inc.» (далі - ПК «Google Inc.») про зобов`язання вчинити дії, в якому просив в порядку захисту честі та гідності фізичної особи зобов`язати відповідачів видалити (приховати з пошукової видачі) результати пошуку (посилання) на Інтернет-сторінку, яка міститься в списку результатів пошуку після введення імені позивача; зобов`язати відповідачів приховати з пошукової видачі (видалити) всі посилання, що містять ім`я позивача.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року у складі судді Ларіонової Н. М. позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 05 листопада 2018 року та 03 грудня 2018 року позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення судової повістки, в якій було зазначення про визнання обов`язкової явки, в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що 20 серпня 2018 року до районного суду поступило клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності. Доказів повідомлення позивача про визнання його явки у судове засідання обов`язковою матеріали справи не містять, тобто відсутні докази належного повідомлення позивача про день і час судового розгляду справи на 03 грудня 2018 року. Відтак, у суду були відсутні підстави для залишення його позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, згідно з якою суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2019 року ТОВ «Гугл» подало касаційну скаргу, в якій просило оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 758/15913/17 з Подільського районного суду м. Києва.

У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно зі статтею 129 ЦПК України саме по собі направлення судової повістки про виклик означає обов`язковість явки особи, якій вона адресована.

Вказувало, що позивачу була направлена судова повістка про виклик у судове засідання на 05 листопада 2018 року із зобов`язанням позивача повідомити про причини неявки, що відповідала вимогам статей 128- 129 ЦПК України та означала обов`язковість явки позивача в судове засідання. Зазначена судова повістка була вручена позивачу 22 жовтня 2018 року, тобто позивач був заздалегідь повідомлений про необхідність явки у судове засідання 05 листопада 2018 року.

Вважало обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною та обґрунтованою. Зазначав, що ухвалу суду про визнання його явки обов`язковою він не отримував, повістки в судові засідання, призначені після 05 листопада 2018 року, він не отримував.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20 серпня 2018 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності (а. с. 56).

Протокольною ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року для забезпечення явки позивача і належного повідомлення ПК «Google Inc.» про дату, час і місце судового засідання розгляд справи відкладено на 05 листопада 2018 року.

Зі змісту судової повістки про виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 15 год. 05 листопада 2018 року не убачається інформування позивача про визнання його явки в судове засідання обов`язковою, лише зазначено, що у випадку повторної неявки підлягатимуть до застосування наслідки, передбачені статтею 223 ЦПК України (а.с. 87).

Вказана повістка про виклик була отримана позивачем 22 жовтня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 88).

Протокольною ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року явку позивача у судове засідання визнано обов`язковою й з причин його неявки розгляд справи відкладено на 09 год. 45 хв. 03 грудня 2018 року (а.с. 89).

Зміст судової повістки про виклик ОСОБА_1 на 03 грудня 2018 року свідчить про інформування позивача про визнання його явки до суду обов`язковою (а.с. 89, 91).

Разом з тим, у справі відсутні докази отримання ОСОБА_1 зазначеної судової повістки про його виклик у судове засідання чи його повідомлення про розгляд справи в інший спосіб.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що 05 листопада 2018 року та 03 грудня 2018 року позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення судової повістки, в якій було зазначення про визнання обов`язкової явки, в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, встановлено, що у справі відсутні докази отримання ОСОБА_1 судової повістки про його виклик у судове засідання на 03 грудня 2018 року чи його повідомлення про розгляд справи в інший спосіб.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, дійшов правильного висновку щодо відсутності ознак повторної неявки позивача у судове засідання, тому обґрунтовано скасував ухвалу суду першої інстанції та направив справу для продовження розгляду.

При цьому апеляційний суд правильно зазначив, що відсутні докази належного повідомлення позивача про день і час судового розгляду справи на 03 грудня 2018 року.

Посилання касаційного скарги на те, що згідно зі статтею 129 ЦПК України саме по собі направлення судової повістки про виклик означає обов`язковість явки особи, якій вона адресована, є вірними, проте не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції про те, що відсутні докази належного повідомлення позивача про день і час судового розгляду справи на 03 грудня 2018 року, а, відтак, відсутні ознаки повторної неявки позивача у судове засідання.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду апеляційної інстанції не впливають, а спрямовані на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції за загальним правилом частини першої статті 400 ЦПК України, оскільки Верховний Суд не вправі встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара