Справа № 242/3827/20
Провадження № 2/242/1378/20
І м е н е м У к р а ї н и
22 грудня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючий суддя Капітонов В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням .
Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім нього в зазначеному будинку також зареєстровані ОСОБА_2 та її малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2. В будинку відповідач та її дочка ніколи не проживали, лише були зареєстровані. З 2011 року і до теперішнього часу місцезнаходження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу невідомі. Реєстрація відповідачів у вказаному будинку створює перешкоди у розпорядженні власністю позивача та змушує сплачувати за відповідачів комунальні послуги.
На підставі вищевикладеного, позивач просить в суд усунути перешкоди в користуванні ним будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування зазначеним будинком.
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причин и неявки до суду не повідомила.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.
Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до наступних висновків.
Згідно із копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Леоновою В. П., ОСОБА_1 купив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою КП «Комунальник м. Селидове» № 19 від 14 січня 2020 року за вищевказаною адресою, окрім позивача, зареєстровані також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2.
У відповідності до акту про непроживання від 11 вересня 2020 року проведена перевірка житлових умов власника будинку АДРЕСА_1 , в результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в будинку з 2012 року.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Зазначене дає підстави для висновку, що малолітня дитина набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини її непроживання за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Відповідно до ст.1 та ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.
Згідно ч. 2 ст. 18 цього Закону, діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення.
Таким чином, малолітні діти не можуть бути самостійними відповідачами за позовом про визнання їх такими, що втратили право користування житлом, та зберігають або втрачають таке право автоматично разом з батьками.
З огляду на викладене суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки реєстрація відповідачів в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317,319,391 ЦК України, ст.ст. 77-79, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити частково.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 12 січня 2005 року Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Суддя В. І. Капітонов