Справа № 145/1404/18
Провадження № 22-ц/801/34/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Сопруна В.В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Ратушняка І.О. в смт Тиврів Вінницької області, зі складенням його повного тексту 29 серпня 2019 року,

у цивільній справі № 145/1404/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - (Первісний кредитор) АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/0817/82/0019073.

Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (далі - АТ «КІБ») було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0817/82/0019073.

25.04.2017 між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення права вимоги №20170425, відповідно до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.

Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в Попередньому реєстрі боржників Прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2 Договору та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) Боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №20170425 від 25.04.2017 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22535,22 грн.

Відповідно до п. 2.3. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє АТ «КІБ» у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від Боржника належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами.

Згідно п. 2.5. Договору відступлення права вимоги, АТ «КІБ» гарантує, що на дату укладення Договору Права Вимоги, Кредитні договори та Договори забезпечення є дійсними.

На виконання п. 2.7. Договору відступлення права вимоги, згідно вимог статей 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, АТ «КІБ» направлене повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі в строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит.

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора. Тоді вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.04.2017 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Отже, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 010/0817/82/0019073 в розмірі 22535,22 грн, яку у добровільному порядку він не погашає, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість в примусовому порядку та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що не має можливості встановити чи фактично відбувалось відступлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ПАТ «КІБ» прав та зобов`язань за кредитним договором №010/0817/82/0019073, укладеним 14 березня 2012 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю доказів.

Крім того, доказів повідомлення відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відступлення права вимоги боргу за Кредитним договором суду не надано.

Також позивач не надав доказів того, що в Портфель Заборгованості, який зазначений в договорі №20170425, укладеному між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», входить саме договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0817/82/0019073, укладений 14.03.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Отже суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів своїх прав на відступлення на його користь прав вимоги, оскільки до матеріалів справ не було надано належних та допустимих доказів переходу до нього прав та обов`язків Первісного кредитора, ним не доведено свого права вимоги до відповідача, а тому в задоволенні позову відмовив.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, оскільки вважає, що вказане рішення є незаконним і необґрунтованим та таким, що ухвалено без з`ясування всіх обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції було залишено поза увагою, що позовна заява містила зазначення доказів, які не можуть бути подані позивачем разом із позовною заявою, в даному випадку оригіналу або належним чином засвідченої копії Договору відступлення права вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року з додатками, оскільки таким оригіналом позивач не володіє, а надати його копію на момент подання позову, позивач не мав можливості, так як відповідно до вимог підпункту 2 пункту 10 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5, установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку.

При цьому посилається на п. 5.2 Договору відступлення права вимоги №20170425 від 25 квітня 2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «КІБ», відповідно до якого, Новий кредитор, в разі необхідності, може звернутися до Первісного кредитора із письмовим запитом про отримання інших додаткових документів щодо Права Вимоги (за винятком тих, які створюються в процесі діяльності Первісного кредитора - висновки внутрішніх підрозділів, рішення кредитного комітету про видачу кредиту і т.д.).

Тому з метою ґрунтовного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів, долучає до цієї апеляційної скарги супровідний лист АТ «КІБ» за №11-4249 від 23.09.2019 на письмовий запит №001768598/15692 від 11.09.2019, належним чином засвідчену копію Договору відступлення права вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року з копією витягу з Реєстру боржників до вказаного Договору, в якому зазначена інформація про заборгованість ОСОБА_1 .

Вважає, що суд апеляційної інстанції повинен звернути увагу на те, що Договір відступлення права вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «КІБ», а також Договір відступлення права вимоги №20170425 від 25 квітня 2017 року, укладений між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Також звертає увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. При цьому посилається на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року в справі №6-979цс15. Вказує, що факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитних зобов`язань взагалі.

Щодо посилань суду першої інстанції про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав доказів того, в Портфель Заборгованості, який зазначений в договорі № 20170425, укладеному між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», входить саме договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0817/82/0019073, укладений 14.03.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», то позивач вважає, що такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Так, на підтвердження відступлення права грошової вимоги від АТ «КІБ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по кредитному договору №010/0817/82/0019073 від 14 березня 2012 року, представником позивача до позовної заяви додавалася копія витягу з Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25 квітня 2017 року.

На підтвердження виконання п. 3.2 Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25 квітня 2017 року, відповідно до якого Новий кредитор здійснює оплату загальної вартості (Ціни договору) шляхом безготівкового переказу, на рахунок Первісного кредитора, позивачем долучено до апеляційної скарги засвідчену копію платіжного доручення №13331 від 26.04.2017.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко Т.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що викладені у ній доводи не надають суду апеляційної інстанції підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним та обґрунтованим, що не спростовано позивачем. Вказує, що позивач будучи незгодним з оскаржуваним ним судовим рішенням, а саме - непогодженням із висновками суду щодо не доведення ним прав грошової вимоги до відповідача, апелянт надає апеляційному ряд нових доказів, які не подавалися до суду першої інстанції, та просить врахувати їх при розгляді апеляційної скарги. Однак, зазначені докази позивач не вважав за потрібне надати суду першої інстанції, зухвало зазначивши в своїй апеляційні скарзі, що при наявності сумнівів суд мав з власної ініціативи витребувати ці докази. За встановлених обставин, суд першої інстанції виніс справедливе та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі доказів (у тому обсязі, у якому вони були надані сторонами) та зробив вірний висновок щодо недоведеності позивачем своїх позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 березня 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/0817/82/0019073 (а.с.4-7).

Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0817/82/0019073, вказаний Договір зберігається у його сторін - АТ «КІБ» та АТ «Райффайзен Банк Аваль».

25.04.2017 між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення права вимоги № 20170425, у відповідності до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі Боржників.

Згідно п.2.2. Договору відступлення права вимоги, Відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в Попередньому реєстрі боржників Прав Вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 до Договору.

Згідно п.2.3. Договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи права вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.

Враховуючи, що оригінал Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 містить інформацію про заборгованість щодо великої кількості боржників (понад 2000 осіб), заборгованість яких не є предметом спору було сформованого та долучено до позовної заяви належним чином засвідчений витяг з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 20170425 від 25 квітня 2017 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 201700725 від 25.04.2017 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22535,22 грн.

Отже судом встановлено, що відповідно до договору відступлення права вимоги №20170425 від 25.04.2017, укладеного між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.23-24), вбачається, що ПАТ «КІБ» продало (відступило) права вимоги та передало їх ТОВ «ФК «ЄАПБ», а останнє прийняло їх і сплатило загальну купівельну ціну.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що судом встановлена наявність укладеного кредитного договору між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» 14.03.2012 року. (а.с.4-7).

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність можливості встановити чи фактично відбувалось відступлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ПАТ «КІБ» прав та зобов`язань за кредитним договором №010/0817/82/0019073, укладеним 14 березня 2012 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю доказів.

Належних та допустимих доказів переходу до позивача права вимоги за цим договором суду не надано, оскільки в матеріалах справи відсутній договір відступлення права вимоги, відповідно до якої до ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Крім вищезазначених умов договору, діюче законодавство також встановлює обов`язковість наявності доказів прав нового кредитора у зобов`язанні та вимоги до оформлення первинних документів, що підтверджують їх передачу від первісного кредитора до нового кредитора. Первісний кредитор повинен передати новому документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Суд вважав, що позивач, скориставшись своїми процесуальними правами, надав суду усі наявні докази по даній справі на підтвердження своїх вимог. При цьому судом було прийнято до уваги, що право на захист особа здійснює на свій розсуд (ч. 1 ст. 20 ЦК України).

Відмовляючи Товариству з обмеженою відповідальністю ""Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 22 535,22 грн. суд прийшов до вірного висновку, що позивач не довів своїх прав на відступлення на його користь прав вимоги, оскільки позивачем до матеріалів справ не було надано належних та допустимих доказів переходу до нього прав та обов`язків первісного кредитора, не доведено свого права вимоги до відповідача.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи, встановленим відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються із нормами матеріального права, які судом застосовані правильно.

Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У зв`язку з цим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції міг з власної ініціативи витребувати оригінал або належним чином засвідчену копію Договору відступлення права вимоги № 114/33 від 25 квітня 2017 року з додатками у АТ «Райффайзен Банк Аваль».

В супереч положень ч. 3 ст. 367 ЦПК України апелянт не надав докази неможливості подання доданих до апеляційної скарги доказів до суду першої інстанції, а викладені в апеляційній скарзі обставини отримання їх спростовують неможливість їх подання до суду першої інстанції, у зв`язку з чим вони не підлягають прийняттю судом апеляційної інстанції.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 369, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишити без задоволення.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 січня 2020 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді І. В. Міхасішин

В. В. Сопрун