Провадження № 2/761/6283/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Савенко О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про поновлення на роботі та виплату компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позовну заяву ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про поновлення на роботі та виплату компенсації, яка відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Кондратенко О.О.

Ухвалою від 19.06.2020 року по справі відкрито провадження.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-740 від 22.09.2020 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Рибаку М.А. у зв`язку із відпусткою по вагітності та пологам судді Кондратенко О.О.

У позовній заяві позивач просить визнати наказ Держкомтелерадіо від 25.05.2020 року № 59-к «Про звільнення ОСОБА_1 » незаконним; зобов`язати відповідача провести з позивачем повний розрахунок; поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста сектору управління державним майном та корпоративними правами держави Держтелерадіо; виплатити середній заробіток, розрахованого за весь час вимушеного прогулу відповідно до ст. 235 КЗпПУ - з 25.05.2020 року до дня поновлення на роботі; виплатити середній заробіток за не проведення своєчасного повного розрахунку при звільненні відповідно до ст. 47, 116, 117 КЗпПУ, розрахованого за весь час затримання - з 25.05.2020 року до дня поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.05.2020 року позивач був звільнений з посади головного спеціаліста сектору управління державним майном та корпоративними правами держави Держкомтелерадіо на підставі пункту 1 частини 1 та частини 4 статті 87 Закону України «Про державну службу». Разом з тим, він як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи має переважне право залишення на роботі при вивільненні працівників. Повідомлення про скорочення посади та наказ Держкомтелерадіо є незаконним та таким, що порушує низку норм законодавства, зокрема ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» та постанову Кабміну від 25.03.2020 року № 256.

У відзиві на позовну заяві від 04.08.2020 року, відповідачем зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019 року № 885, Міністерству культури, молоді та спорту було передано частину завдань і повноважень Держкомтелерадіо та, відповідно, скорочено граничну чисельність працівників апарату Держкомтелерадіо з 130 до 93 штатних одиниць.17.03.2020 року позивача було попереджено про скорочення займаної ним посади - головного спеціаліста сектору управління державним майном та корпоративними правами держави. При вивільненні державних службовців у випадках змін в організації виробництва і праці не враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

У відповіді на відзив від 31.08.2020 року та від 11.12.2020 року, позивачем вказано, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які посаджали внаслідок Чорнобильської катастрофи» створює єдиний порядок визначення умов соціального захисту потерпілого населення. Дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону. Крім того, зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 256, постановив, що керівникам центральних органів виконавчої влади забезпечити на час встановлення карантину дотримання трудових прав державних службовців, та узяти до відома, що на час встановлення карантину за державними службовцями зберігаються займана посада, умови оплати праці та соціальні гарантії.

У судовому засіданні судом встановлено, що позивач є державним службовцем, тому судом поставлено питання про закриття провадження у справі, на підставі того, що даний позов про поновлення його на роботі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні позивач щодо про закриття провадження у справі на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону N 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З даною позицією погоджується Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.02.2019 року в справі № 815/6096/17.

Враховуючи вищевикладене, даний спір стосується захисту прав, свобод і інтересів фізичної особи (позивача) у сфері публічно-правових відносин, та відповідно до ст. 19 ЦПК України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про поновлення на роботі та виплату компенсації, підлягає закриттю у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 200, 206,255,256,353,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 761/18033/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про поновлення на роботі та виплату компенсації - закрити.

Повідомити позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А.РИБАК

Повний текст ухвали суду складено 24.12.2020 року.