Справа № 199/2085/18
справа №199/2085/18
провадження № 2-др/199/2/20
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
секретаря судового засідання Столяренко А.І.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1
позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2
позивач за первісним позовом ОСОБА_3
відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5
відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 , який діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору за первісним позовом Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпро ради
відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_7
відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_8
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору за зустрічним позовом Третя дніпровська державна нотаріальна контора
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору за зустрічним позовом Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_9 про ухвалення по справі додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які є законними представниками ОСОБА_5 , де третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , де треті особи - Третя дніпровська державна нотаріальна контора, Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, про визнання спільною власністю, виділ в натурі, визнання протиправними та скасування рішення, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності, -
23 грудня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які є законними представниками ОСОБА_5 , де третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , де треті особи - Третя дніпровська державна нотаріальна контора, Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, про визнання спільною власністю, виділ в натурі, визнання протиправними та скасування рішення, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності та ухвалено рішення, яким первісний позов задоволено в повному обсязі, у зустрічних позовних вимогах - відмовлено в повному обсязі.
28.12.2019 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_9 - представника позивачів за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій ставиться питання стягнення з відповідачів за первісним позовом витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи в розмірі 40 600,00 грн. та 40 600,00 грн. відповідно.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судовому засіданні відповідачі за первісним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на надані до суду заперечення та на відсутність доказів, які б підтверджували фактичну сплату грошових коштів за договорами про надання правової допомоги.
Інші учасники судового розгляду до суду не з`явилися, представником позивачів за первісним позовом ОСОБА_9 надано заяву щодо розгляду справи за його відсутності.
Розглянувши заяву про відшкодування судових витрат, вислухавши відповідачів за первісним позовом, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність": представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з приписами статті 30 наведеного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (частина перша). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (частина друга). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
У частині третій статті 137 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 Кодексу).
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 77-79 ЦПК України.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано - договір №16-1/09-19 від 16 вересня 2019 року про надання правової допомоги укладений між АО «АСТЕРЛЕКС» та ОСОБА_2 , договір №16/09-19 про надання правової допомоги укладений між АО «АСТЕРЛЕКС» та ОСОБА_3 , ордера адвоката, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.37-39, 40-42, 43, 44, 45 т.3), а також акт від 26 грудня 2019 року про надання правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги №16-1/09-19 від 16 вересня 2019 року та акт від 26 грудня 2019 року про надання правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги №16/09-19 від 16 вересня 2019 року (а.с.206, 207 т.3).
В той же час, зі сторони позивачів за первісним позовом не було надано жодного належного доказу, який би свідчив про отримання гонорару у заявленому розмірі, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку.
За таких обставин, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 246, 270 ЦПК України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_9 про відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст додаткового рішення суду складено 21 січня 2020 року.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, посвідка на постійне проживання ДП 6709/1202 від 15.06.2011, місце проживання - АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

відповідач ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, , місце знаходження - вул. Робоча, 22а в м. Дніпро, 49006.

третя особа Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, , місце знаходження - пр. Мануйлівський, 31 в м. Дніпро, 49023.

третя Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, , місце знаходження - пр. Мануйлівський, 31 в м. Дніпро, 49023.

Суддя О.Б.Подорець