Провадження № 22-ц/801/213/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 рокуСправа № 127/12686/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

секретар : Константинов А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 127/12686/18 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Антонюка В.В., дата складання повного тексту рішення 27.08.2019 року,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось у Вінницький міський суд Вінницької області з даним позовом. Позовні вимоги, мотивовані тим, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками ВАТ Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до Кредитного договору № 014/035-43/50555 від 24.12.2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано позичальнику ОСОБА_1 кредит за програмою кредитування «Житло в кредит на вторинному ринку» у сумі 100 000,00 дол. США строком до 24.12.2027 року із сплатою 13 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором.

В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, між банком та відповідачем було укладено Договір іпотеки зареєстрований в реєстрі за № 6991 від 24.12.2007 року, згідно якого виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: 1/2 частини житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. «24» грудня 2007 року за р. № 6984, зареєстрованого в ДРП «24» грудня 2007 року за № 2597830, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (ВООБТІ) у реєстрову книгу № 176 (35) за реєстраційним № 9717 «24» грудня 2007 року.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем кредитного договору, станом на 08.12.2017 року заборгованість по кредиту становить 108 883,01 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 2 952 837,87 гривень) в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 21 017,99 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 569 994,50 гривень). Окрім того, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 08.12.2017 року заборгованість по сплаті відсотків становить 114 825,53 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 3 113 995,23 гривень), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 114 282,61 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 3 099 271,59 гривень).

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом у якому просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю шляхом реалізації його на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити за ціною, не нижчою 843838 грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року в задоволенні позову було відмовлено у зв`язку з його недоведеністю.

27.06.2019 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», звернулося до суду із заявою про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено з підстав, що суд не наділений повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за банком. При цьому у рішенні суду зазначено, що за змістом умов іпотечного договору задоволення вимог шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є способом позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, а за рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається за правилами ст. 39 ЗУ «Про іпотеку». Проте, заявник вказує, що позивач звертався до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а не шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

У зв`язку із зазначеним, банк просив суд ухвалити додаткове рішення, яким позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити в повному обсязі: в рахунок погашення заборгованості у сумі 817824,85 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 22 178 888,98 грн.) за Кредитним договором №014/035-43/50555 від 24.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: Ѕ частини житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 ), який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. «24» грудня 2007 року за р.№6984, зареєстрованого в ДРП «24» грудня 2007 року за №2597830, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (ВООБТІ) у реєстрову книгу №176 (35) за реєстраційним №9717 «24» грудня 2007 року, - шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; початкову ціну продажу встановити за ціною, не нижчою 843 838 грн.; стягнути з відповідача на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762 грн. та 1200 грн. за оплату оцінки майна.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2019 року заяву задоволено частково. Вирішено: в рахунок погашення заборгованості у сумі 817 824, 85 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 22 178 888 (двадцять два мільйони сто сімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 98 копійок) за кредитним договором № 014/035-43/50555 від 24.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: Ѕ частини житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 ), який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. 24 грудня 2007 року за реєстровим номером 6984, зареєстрованого в ДРП 24 грудня 2007 року за № 2597830 КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу №176 (35) за реєстровим номером №9717 24 грудня 2007 року, шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; початкову ціну продажу встановити за ціною, не нижчою 843 838 гривень; стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні; в частині інших вимог відмовлено.

Тобто, відмовлено лише у частині стягнення 1200 грн. за оплату оцінки майна.

Не погодившись з даним додатковим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку, як незаконне та таке, що ухвалене за недоведеністю обставин, що мають значення для справи; за невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції ухвалюючи додаткове рішення фактично переглянув заочне рішення від 10.09.2018 року, ухвалене у даній справі, яким було у позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено, тобто здійснив повторний розгляд заявлених позивачем вимог щодо яких суд вже виніс рішення, яке є чинним та не скасоване. Скаржник зазначає, що в справі наявні два абсолютно протилежні рішення Вінницького міського суду Вінницької області щодо одних і тих самих позовних вимог. Також вказує на те, що розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі було проведено за одне засідання та за відсутності відповідача, чим було порушено права останньої на участь в судовому засіданні. Ще зазначає, що відповідач на дату ухвалення додаткового рішення не була повідомлена про дату судового засідання; що суд першої інстанції належним чином не перевірив можливість застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи зазначене, просила суд скасувати додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2019 року та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно частин першої п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване додаткове рішення суду зазначеним правовим вимогам не відповідає.

Так, в ході розгляду справи були встановлені наступні обставини.

В травні 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось у суд з позовом про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до позовних вимог, банк просив суд: у рахунок погашення заборгованості у сумі 817824,85 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 22178888,98 грн.) за кредитним договором №014/035-43/50555 від 24.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: Ѕ частини житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 ), який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. «24» грудня 2007 року за р.№ 6984, зареєстрованого в ДРП «24» грудня 2007 року за №2597830, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (ВООБТІ) у реєстрову книгу №176 (35) за реєстраційним № 9717 «24» грудня 2007 року, - шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; початкову ціну продажу встановити за ціною, не нижчою 843838 грн.; вирішити питання судових витрат (а.с. 3-9).

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Не погодившись з вказаним заочним рішенням, АТ «Райффайзен Банк Аваль» 29.03.2019 року оскаржило його в апеляційному порядку (а.с. 178-181) та надало суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року (а.с. 201-203).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 квітня 2019 року визнано наведені АТ «Райффайзен Банк Аваль» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду неповажними та відмовлено у відкритті апеляційного провадження у вказані справі (а.с 212-213).

Згодом, 27.06.2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось у Вінницький міський суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі. Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Ухвалюючи заочне рішення у справі, суд послався на той факт, що він не наділений повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за банком та зазначив, що за змістом умов іпотечного договору задоволення вимог шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є способом позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, а за рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається за правилами ст. 39 ЗУ «Про іпотеку». Проте позивач звертався до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (а.с. 216-218).

У своїй заяві АТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд ухвалити додаткове рішення, яким позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі. В рахунок погашення заборгованості у сумі 817824,85 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 22 178 888,98 грн.) за Кредитним договором №014/035-43/50555 від 24.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: Ѕ частини житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 ), який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. «24» грудня 2007 року за р.№6984, зареєстрованого в ДРП «24» грудня 2007 року за №2597830, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (ВООБТІ) у реєстрову книгу №176 (35) за реєстраційним №9717 «24» грудня 2007 року, - шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

І суд першої інстанції 19.08.2019 року ухвалив рішення, назвавши його додатковим, але при цьому, задовольнив всі позовні вимоги позивача, за виключенням вимоги про стягнення 1200 грн. за оплату оцінки майна.

Так, своїм додатковим рішенням від 08 липня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області заяву задовольнив частково. Вирішив: у рахунок погашення заборгованості у сумі 817 824, 85 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 22 178 888 (двадцять два мільйони сто сімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 98 копійок) за кредитним договором № 014/035-43/50555 від 24.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: Ѕ частини житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 ), який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. 24 грудня 2007 року за реєстровим номером 6984, зареєстрованого в ДРП 24 грудня 2007 року за № 2597830 КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу №176 (35) за реєстровим номером №9717 24 грудня 2007 року, шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; початкову ціну продажу встановити за ціною, не нижчою 843 838 гривень; стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні; в частині інших вимог відмовлено.

Інша частина, у задоволенні якої відмовлено, це у стягненні 1200 грн. за оплату оцінки майна.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Вказаний перелік підстав, визначений ст. 270 ЦПК України, є вичерпним.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Незважаючи на вказані правові норми, якими суд першої інстанції і керувався, ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, це додаткове рішення повністю змінило суть основного рішення - заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.

Ухваливши зазначене додаткове рішення, місцевий суд, дійсно фактично переглянув справу вдруге, що є грубим порушенням діючих правових норм, яке призвело до ухвалення двох діаметрально протилежних судових рішень за одним і тим же позовом.

Адже спосіб звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, який застосований судом у додатковому рішенні, це не основне, основне те, що позов, у задоволенні якого відмовлено - задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернене стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на викладене, заява про ухвалення додаткового рішення, яке фактично має на увазі задоволення позовної заяви, яка уже вирішена основним рішенням - заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року, до задоволення не підлягає.

Таким чином, оскільки оскаржуване рішення ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, то його необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про ухвалення додаткового рішення, задовольнивши, при цьому, апеляційну скаргу, як це визначено ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча суддя: В.С. Марчук

Судді: М.В. Матківська

В.В. Сопрун