У Х В А Л А

20 січня 2020 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2019 року цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, передано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.

Вважаю, що заява має бути залишена без руху з наступних підстав.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, судовий збір сплачується і розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 у позовній заяві просить встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер 2012 року, однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресо: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до частини 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 1 частини 3 статті 6Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розміри судового збору за подання до суду позовної заяви у справах не майнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, судовий збір сплачується і розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, при звернені до суду з даною позовною заявою, позивачем не подано до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірах встановлених Законом України «Про судовий збір», чи документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

22 листопада 2019 року при зверненні до суду, ОСОБА_1 зазначила ціну позову у розмірі 448 273,00 грн., відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки складеного 12.01.2017 року, тобто, зазначена ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна на момент пред`явлення позову, а тому не відповідає вимогам статті 176 ЦПК України.

Отже, позовна заява подана з недотриманням вимог статті 177 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вважаю за необхідне залишити дану позовну заяву без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в цій ухвалі, а саме шляхом подачі до суду виправленої позовної заяви із зазначенням ціни позову, яка відповідає дійсній вартості спірного майна на момент пред`явлення позову; надати до суду оригінали квитанції про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру та за вимогу майнового характеру відповідно до ціни позову, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

На виконання вимоги п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем в позовній заяві зазначається, що вона не подавала іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, згідно із сайту Судової влади України, вбачається, що 17.01.2017 року до Вишгородського районного суду Київської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, визначено склад суду, суддя Рудюк О.Д. та присвоєно номер справи 363/121/17. Ухвалою суду від 27.04.2017 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1

11 жовтня 2018 року до Вишгородського районного суду Київської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, визначено склад суду, суддя Рудюк О.Д. та присвоєно номер справи 363/4113/18. Ухвалою суду від 26.11.2018 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1 .

Крім того, 22 листопада 2019 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, визначено склад суду, суддя Присяжнюк Л.М. та присвоєно номер справи 161/19643/19. На підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2019 року цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, передано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області, визначено склад суду, суддя Рудюк О.Д.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Положеннями ч.3 ст.148 ЦПК України встановлено, що у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Відповідно до ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Таким чином, суд застерігає ОСОБА_1 , що неодноразове звернення ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, може бути розцінене як зловживання процесуальними правами, оскільки позивач в позовній заяві вказує неправдиву інформацію на виконання п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання ними копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Д.Рудюк