Справа № 296/2017/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 5000,00 грн. на одну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 07.02.2004 року між сторона було зареєстровано шлюб, від якого в них народилися двоє дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що за згодою сторін діти проживають разом з нею, а відповідач добровільно сплачує кошти у розмірі близько 1800 грн. Однак, розмір сплачуваних відповідачем коштів є недостатнім, а згоди щодо розміру аліментів між сторонами не досягнуто. Також вказала, що позивач офіційно працює та її дохід за 2019 рік становить 51941, 84 грн., що не забезпечує потреби двох дітей, навіть з урахуванням коштів, які сплачуються відповідачем. Позивач наголосила, що несе витрати на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, ліки, шкільні потреби та інші поточні витрати. Крім того зазначила, що донька має проблеми з зором, що вимагає постійних додаткових витрат. Також просила суд врахувати, що у приватній власності відповідача перебуває 1/2 частина квартири та відповідач володіє 1/2 часткою автомобіля, а в 2019 році відповідачем було придбано автомобіль, вартість якого становить 6350 дол. США. Зауважила, що відповідач інших дітей немає та неодноразово подорожував за кордон. Розмір аліментів, який забезпечить гармонійний розвиток дітей становить 5000 грн. на кожну дитину.

Ухвалою від 25.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Зазначив, що рішення про стягнення аліментів немає, договору щодо стягнення аліментів також немає, а відповідач сплачує аліменти менше мінімального розміру. Вказав, що не наполягає на клопотанні щодо витребування відомостей з Державної прикордонної служби щодо перетину відповідачем кордону, оскільки відповідач не надав щодо цього заперечень, відповідно така обставина вважається визнаною.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що сплачує аліменти на сина, відкрив карточку на його ім`я, купив йому комп`ютер, телефон та оплачує йому навчання. Син постійно проводить час у нього. Доньку заводить у дитячий садочок. Надає кошти на лікування доньки. Має у власності невелике СТО з обладнання автомобілів ГБО, однак зважаючи на кризу доходів вистачає на покриття витрат та заробітну плату працівникам.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Вказав, що сторони не проживають разом з 2018 року, проте відповідач добровільно сплачує аліменти, діти спілкуються з батьком та проживають у нього. Зауважив, що відповідачем не доведена придбання відповідачем автомобіля. Загалом позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами сума аліментів до стягнення.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши повідомлені та доведені сторонами обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони у справі з 07.02.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилися двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.7,8).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5-6).

Встановлено, що діти зареєстровані та проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою ОСББ «Святослава Ріхтера 12/5» №15 від 03.03.2020 (а.с.9).

Сторонами визнано, що відповідач проживає окремо, та надає позивачці матеріальну допомогу, перераховуючи кошти через поштове відділення, що також підтверджується копіями квитанцій (а.с. 53-56). Як визнано позивачкою, така допомога становить близько 1800 грн. на двох дітей щомісячно.

Відповідно до довідки з місця роботи позивачки №02/2 від 21.02.2020, виданою директором БПП «Фаворит-Люкс», ОСОБА_4 працює на посаді «касир-обліковець» та її дохід за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 51941,84 грн. (а.с. 10).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22.05.2020 у справі №296/11107/18 було встановлено, що згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Житомирській області №31/6-377 від 07.02.2019 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 23.05.2008 зареєстровано автомобіль MERSEDES-BENZ 609 D, 1995 р.в., н/з НОМЕР_1 .

Крім того, даним рішенням було вирішено визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 автомобіля марки MERCEDES-BENZ 609 D, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.28-29).

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 (а.с. 26-27).

Відповідно до положень ч.ч. 5, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, а відповідачем на свій розсуд сплачуються щомісячні суми коштів, суд відхиляє заперечення представника відповідача про безпідставність позову.

Обґрунтовуючи розмір заявлених до стягнення аліментів позивачка посилається на наявність у молодшої доньки незадовільного стану здоров`я, що пов`язаний із наявністю захворювання на косоокість, яке потребує постійних додаткових коштів на лікування.

При цьому, позивачкою надано до суду медичну документацію відносно дитини, на підтвердження вказаних обставин стану здоров`я дитини.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів у частці від доходу батька, яка має стягуватись на утримання його двох неповнолітніх дітей, суд враховує наступне:

- позивачем підтверджено незадовільний стан здоров`я доньки, а стосовно сина не визначено;

- розмір фактичних щомісячних витрат на дітей у позовній заяві не вказано;

- матеріальне становище дітей має характеризуватись також розміром доходу самої позивачки враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей;

- відповідач є особою працездатного віку і жодних посилань з боку відповідача на його незадовільний стан здоров`я матеріали справи не містять;

- матеріальне становище відповідача в даному випадку характеризується наявністю в матеріалах справи відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зі змісту яких вбачається, що відповідач є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 ; наявністю з 23.05.2008 зареєстровано автомобіль MERSEDES-BENZ 609 D, 1995 р.в., н/з НОМЕР_1 ; однак конкретний розмір доходу відповідача не доведено;

- наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина не встановлено;

- наявність у відповідача майнових прав, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав не встановлено;

- стороною позивача не доведено витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи; також витрати на закордонні поїздки;

- частково характер лікування доньки носить періодичний характер та розцінюються як додаткові витрати, які підлягають самостійній оплаті відповідачем або стягненню згідно ст. 185 СК України додатково до аліментів.

- відповідач самостійно сплачує кошти на дітей та бере участь у їхньому вихованні.

Інших обставин, що мають істотне значення судом не встановлено.

З урахуванням всіх встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність визначення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Вказана сума перевищує мінімальний встановлений розмір аліментів та відповідає доведеній можливості відповідача сплачувати їх, а також враховує рівність обов`язків батьків у забезпеченні гармонійного розвитку дітей. Сума добровільної допомоги надається на розсуд відповідача та не забезпечує в повній мірі потреб дітей.

При цьому, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду із позовом про стягання аліментів 12.03.2020 року, отже саме з цього часу мають бути присуджені аліменти у визначеному вище розмірі.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840, 80 грн.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , 2004 року народження та ОСОБА_6 , 2014 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину, що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства, щомісячно, починаючи з 12.03.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вказані вище процесуальні строки підлягають обчисленню з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного рішення 14.07.20.