Справа № 489/6477/19
Провадження №2-з/489/48/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 липня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів на виконання обов`язків боржника з повернення отриманих грошових кошт та застосування відповідальності за порушення грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів на виконання обов`язків боржника з повернення отриманих грошових кошт та застосування відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

29 липня 2020 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення заборони відчуження на: квартиру АДРЕСА_1 ; транспортний засіб МАN 18224, номерний знак НОМЕР_1 ; транспортний засіб НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 ; транспортний засіб НОМЕР_4 18225, номерний знак НОМЕР_5 ; транспортний засіб НОМЕР_4 12262, номерний знак НОМЕР_6 ; транспортний засіб НОМЕР_4 18264, номерний знак НОМЕР_7 ; транспортний засіб НОМЕР_4 18224, номерний знак НОМЕР_8 ; транспортний засіб НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 ; транспортний засіб Audi А4, номерний знак НОМЕР_11 ; транспортний засіб ВМW 740і, номерний знак НОМЕР_12 ; транспортний засіб Volkswagen НОМЕР_13 , номерний знак НОМЕР_14 .

За змістом ст. ст. 149-153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.1, 2 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Позивач зазначає, що 27 квітня та 20 серпня 2011 року мін ним та ОСОБА_5 укладено договори позики, за умовами яких останній отримав грошові кошти у сумі 94000,00 доларів США та зобов`язався їх повернути до 26 вересня 2011 року. У зазначений строк ОСОБА_5 борг не повернув та ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відповідачі прийняли спадщину. Він звертався до суду про стягнення боргу з відповідачів за вищевказаними договорами позики. Проте, апеляційним судом Миколаївської області в задоволенні його позову було відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсними договори позики, укладені 27 квітня та 20 серпня 2011 року. Постановою Верховного Суду від 08.08.2019 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29.03.2017 року залишено без змін. Вважає, що обставини щодо договорів позики від 27 квітня та 20 серпня 2011 року укладені між ним та ОСОБА_5 викладені судовим рішенням, яке набрало законної сили та не підлягають доказуванню. Тому, відповідачі як спадкоємці ОСОБА_5 зобов`язані повернути грошові кошти в натурі, що були отримані при житті ОСОБА_5 , але в межах вартості отриманої спадщини. До теперішнього часу відповідачі судове рішення не виконали, грошові кошти не повернули.

Майно, на яке він просить накласти арешт, належить відповідачу ОСОБА_2 , що встановлено ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2020 року та постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.07.2020 року. Вважає, що відповідачка може продати майно, отримане у спадок від боржника ОСОБА_5 та подальше виконання рішення суду по дійсній справі може бути ускладнено чи унеможливлене.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, враховуючи наявність спору між сторонами саме з приводу права власності на зазначене нерухоме та рухоме майно,виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 30.11.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 3821; договору дарування від 30.11.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 3819; свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецькою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1874.

Накласти арешт на:

- транспортний засіб МАN 18224, номерний знак НОМЕР_1 ;

- транспортний засіб НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб НОМЕР_15 , номерний знак НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб НОМЕР_16 , номерний знак НОМЕР_6 ;

- транспортний засіб НОМЕР_17 , номерний знак НОМЕР_7 ;

- транспортний засіб НОМЕР_18 , номерний знак НОМЕР_8 ;

- транспортний засіб НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 ;

- транспортний засіб Audi А4, номерний знак НОМЕР_11 ;

- транспортний засіб НОМЕР_19 і, номерний знак НОМЕР_12 ;

- транспортний засіб Volkswagen НОМЕР_13 , номерний знак НОМЕР_14 , які належать ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Копію ухвали направити для виконання до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ Миколаївської області, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 1-А/1.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «30» липня 2020 року.