Ухвала

29 липня 2020 року

м. Київ

справа № 459/2227/19

провадження № 61-10998ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 02 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (далі - ПрАТ «Шахта «Надія»), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 76 259,27 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що 15 травня 2019 року він був звільнений з роботи за власним бажанням, однак остаточний розрахунок з ним було проведено лише 07 серпня 2019 року.

Рішенням Червоноградського міського суду від 02 січня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Шахта «Надія» на користь ОСОБА_1 60 373,23 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Шахта «Надія» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Додатковим рішенням Червоноградського міського суду від 22 січня 2020 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 459/2227/19 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Шахта «Надія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнуто з ПрАТ «Шахта «Надія» на користь ОСОБА_1 3 000грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 червня 2020 року рішення Червоноградського міського суду від 02 січня 2020 року залишено без змін.

Додаткове рішення Червоноградського міського суду від 22 січня 2020 року змінено.

Стягнуто з ПрАТ «Шахта «Надія» на користь ОСОБА_1 2 370 грн витрат на правову допомогу.

У липні 2020 року ПрАТ «Шахта «Надія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 02 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2020 року,в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 76 259,27 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 02 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев