Провадження №2-о/760/270/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

29 червня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить:

- встановити факт неправильності в свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис №237 від 04.05.1977 виданого відділом актів цивільного стану на ім`я ОСОБА_1 в частині прізвища заявника « ОСОБА_1 »;

- вважати в свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис №237 від 04.05.1977 виданого відділом актів цивільного стану вірним прізвище « ОСОБА_1 ».

За змістом ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Розділом ІV та ст. 318 ЦПК України не визначено, яка за формою та змістом має бути заява про встановлення факту.

Єдиною статтею ЦПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви є стаття 175 ЦПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви.

Оскільки в розділі ІV ЦПК України не визначено форму та зміст заяви, слід застосувати аналогію права на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до чинного законодавства України заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: - найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такий відомий; - зміст позовних вимог; - чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі з`ясовано, що заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а саме в заяві відсутні відомості щодо:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається з прохальної частини заяви, заявник просить суд встановити факт неправильності в свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис №237 від 04.05.1977 виданого відділом актів цивільного стану на ім`я ОСОБА_1 в частині прізвища заявника « ОСОБА_1 ».

Встановлення невірного зазначення прізвища, не є вимогою про встановлення факту, а є встановлення неправильності написання прізвища.

Таким чином, заявником не зазначено, який саме юридичний факт просить встановити та відповідно, встановлення ідентичності прізвищ, не передбачено нормами ЦПК України.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п.5 даної постанови зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Виходячи з цього, в порушення вимог ст.175 ЦПК України, в заяві не обґрунтовано:

- які юридичні наслідки потягне за собою встановлення даного факту;

- з якою метою заявник просить встановити даний юридичний факт;

- чи зверталася заявник до органів РАЦС з заявою про внесення змін до актового запису про народження;

- якщо так, яке рішення прийнято даним органом;

- якщо ні, чи може ця обставина свідчити про те, що заявник не має іншої можливості виправити невірно зазначене прізвище.

Крім того, відповідно до ст.28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям.

Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

В п.12 вище приведеної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що заяви про встановлення факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного вище, заяву потрібно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви, зява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко