Справа № 536/896/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвський О.О.,

за участю секретаря Пасєчнікової В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Охмака В.І., третьої особи ОСОБА_2 , представника третьої особи адвоката Ковжоги О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, -

встановив:

У провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 23.08.2018 року у присутності ОСОБА_2 надав у борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень. ОСОБА_3 надав йому власноручно написану розписку, де зазначив, що у присутності ОСОБА_2 , взяв у ОСОБА_1 у борг грошові кошти в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень та зобов`язався їх повернути до 31.12.2018 року.

20.12.2018 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 через ОСОБА_2 , який виступав гарантом повернення боргу, 148 000,00 (сто сорок вісім тисяч гривень), що підтверджується розпискою, в якій також зазначено, що залишок боргу залишається 102 000,00 (сто дві тисячі) гривень. Таким чином, договір позики відбувся, але ОСОБА_3 свої боргові відносини не виконав, залишок боргу до 31.12.2018 року не повернув.

Ухвалою судді від 15 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у спрощеному порядку та призначено розгляд справи по суті на 27 липня 2020 року о 08 годині 50 хвилин.

З метою врегулювання спору мирним шляхом, сторони надали спільну мирову угоду від 27 липня 2020 року щодо її затвердження, в якій вони, обговоривши між собою предмет позову і виходячи з того, що вони вирішили спірні питання, прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду вказаного спору миром і укладенням між ними мирової угоди на наступних умовах:

«1. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 обговоривши між собою предмет цивільного спору прийшли до згоди щодо врегулювання спірного питання мирних шляхом у Кременчуцькому районному суді Полтавської області та дійшли висновку про можливість закінчення даного спору шляхом укладення мирової угоди.

2. Відповідач ОСОБА_3 зобов`язався повернути борг грошові кошти у сумі 102 000,00 (сто двісті тисячі) гривень до 10 серпня 2020 року.

3. Позивач ОСОБА_1 у свою чергу відмовляється від стягнення судових витрат, витрат на правову допомогу та судового збору.

4. Сторони зобов`язалися виконати обумовлені угодою зобов`язання до 10 серпня 2020 року під розписку.

5. Позивач та Відповідач відмовляються від інших позовних вимог і не пред`являють один до одного матеріальних та моральних претензій по даному цивільному позову.

6. Позивач і Відповідач будь-які штрафні санкції, що пов`язані з даним цивільним позовом один до одного не пред`являють.

7. Просимо Кременчуцький районний суд Полтавської області постановити ухвалу про визнання даної мирової угоди та закриття провадження по справі.

8. Дана мирова угода складена у трьох примірниках, по одному для кожної із сторін та для суду.

9. Мирова угода набуває законної сили після затвердження її Кременчуцьким районним судом Полтавської області.

10. Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.ст. 207, 208 ЦПК України, їм відомі та зрозумілі.»

Мирова угода від учасників справи приєднана до матеріалів справи. Сторонам зрозумілі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст.256 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що дійсно він позичав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень під розписку за проханням свого знайомого ОСОБА_2 20 грудня 2018 року ОСОБА_3 через ОСОБА_2 передав йому борг у розмірі 148 000,00 (сто сорок вісім тисяч гривень) і залишок боргу залишився 102 000,00 (сто дві тисячі) гривень. До подання позовної заяви борг не був відшкодований. Також звернувся із клопотанням та прохав затвердити мирову угоду з метою урегулювання спору мирним шляхом.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але звернувся із клопотанням про затвердження мирової угоди, яку підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача адвоката Охмак В.І.підтвердив, що дійсно ОСОБА_3 брав у борг грошові кошти під розписку у розмірі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень. 20 грудня 2018 року частину боргу у сумі 148 000,00 (сто сорок вісім тисяч гривень) повернув ОСОБА_1 через ОСОБА_2 .. У судовому засіданні адвокат Охмак В.І.звернувся із клопотанням про врегулювання спору шляхом затвердження мирової угоди, яку підтримує у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 пояснив, що дійсно ОСОБА_1 давав в борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень під розписку. Він виступив гарантом повернення боргу ОСОБА_1 .. 20 грудня 2018 року він від ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 частину боргу у розмірі 148 000,00 (сто сорок вісім тисяч гривень) і сказав, що залишок боргу 102 000,00 (сто дві тисячі) гривень поверне через деякий час.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 23.08.2018 року надав у борг Відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень у присутності третьої особи - ОСОБА_2 під розписку та зобов`язався їх повернути до 31.12.2018 року.

20.12.2018 року Відповідач ОСОБА_3 через третю особу ОСОБА_2 передав під розписку Позивачу ОСОБА_1 частину боргу у розмірі 148 000,00 (сто сорок вісім тисяч гривень) та зобов`язався до 31.12.2018 року повернути залишок боргу у розмірі 102 000,00 (сто дві тисячі) гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає мирову угоду обґрунтованою, та такою, що відповідає чинному законодавству, з врахуванням пояснень сторін вона не порушує права сторін, відповідає встановленим у справі фактичним обставинам та такою, що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

За таких обставин, суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 207 ЦПК України, вважає, що умови мирової угоди, укладеної між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 не суперечать закону, не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, в тому числі є виконуваними.

Згідно з ч. 4 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вивчивши мирову угоду суд вважає, що вона не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову, умови мирової угоди не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому приходить до висновку про необхідність затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі у відповідності до вимог ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207, 208, 247, 255, 256, 258-261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду від 27 липня 2020 року, укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 , згідно якої:

«1. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 обговоривши між собою предмет цивільного спору прийшли до згоди щодо врегулювання спірного питання мирних шляхом у Кременчуцькому районному суді Полтавської області та дійшли висновку про можливість закінчення даного спору шляхом укладення мирової угоди.

2. Відповідач ОСОБА_3 зобов`язався повернути борг грошові кошти у сумі 102 000,00 (сто двісті тисячі) гривень до 10 серпня 2020 року.

3. Позивач ОСОБА_1 у свою чергу відмовляється від стягнення судових витрат, витрат на правову допомогу та судового збору.

4. Сторони зобов`язалися виконати обумовлені угодою зобов`язання до 10 серпня 2020 року під розписку.

5. Позивач та Відповідач відмовляються від інших позовних вимог і не пред`являють один до одного матеріальних та моральних претензій по даному цивільному позову.

6. Позивач і Відповідач будь-які штрафні санкції, що пов`язані з даним цивільним позовом один до одного не пред`являють.

7. Просимо Кременчуцький районний суд Полтавської області постановити ухвалу про визнання даної мирової угоди та закриття провадження по справі.

8. Дана мирова угода складена у трьох примірниках, по одному для кожної із сторін та для суду.

9. Мирова угода набуває законної сили після затвердження її Кременчуцьким районним судом Полтавської області.

10. Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.ст. 207, 208 ЦПК України, нам відомі та зрозумілі».

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

Роз`яснити учасникам справи, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Колотієвський О. О.