РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

13.01.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,0342 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарськиї будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:000:3283.

В обґрунтування позову зазначає, вона і ОСОБА_2 є співвласниками вищевказаної земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності АА № 101971 від 06.02.2012 року. Вона мешкала у м. Донецьку і у 2014 році у зв`язку з початком бойових дій на території Донецької області і у м. Донецьк разом з сім`єю вимушені були переїхати. Документи знаходились у м. Донецьку і при переїзді були втрачені. Позивач зазначає, що вона звернулась до Центру надання адміністративних послуг смт. Мангуш і замовила витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яким підтверджено відомості щодо її права власності на частину земельної ділянки, а саме інформація про власників: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Документ, що посвідчує право: Державний акт на право власності ЯК 068429, додаток до державного акту на право власності АА № 101971 від 06.02.2012 року.

Також, позивач в позові зазначає, що вона звернулась до відділу Держгеокадастру у Мангушському районі з заявою про видачу дублікату або копії Державного акту на право власності ЯК 068429, додатку до державного акту на право власності АА № 101971 від 06.02.2012 року на земельну ділянку у АДРЕСА_1 . 31.07.2019 року листом за № 128/136-19 відділ у Мангушському районі Головного правління Держгеокадастру у Донецькій області повідомив, що згідно даних книг реєстрації, державних актів на землю, на території Мангушського району, за громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , значиться Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК 068429 від 06.02.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 . В архіві відділу зазначений державний Акт відсутній.

Оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК 068429 від 16.02.2012 року втрачений, отримати дублікат або його копію не має можливості, позивач як власник не може підтвердити своє право власності на частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та позбавлена можливості розпорядження та управляння своїм майном без правовстановлюючих документів, в зв`язку з чим просить такий позов задовольнити.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати дану цивільну справу за їх відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява, згідно якої проти задоволення позову заперечують, зазначає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач не довів порушення, невизнання або оспорення його прав відповідачем, просить розглядати дану цивільну справу за їх з відповідачем відсутності.

А тому, відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, вирішую спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 24.07.2019 року, земельна ділянка, кадастровий номер: :02:000:3283, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0342 га, зареєстрована 06.02.2012 року на праві власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності ЯК 068429; додаток до державного акта на право власності АА № 10171 від 06.02.2012 року (а.с. 5).

Відповідно до відповіді відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 128/136-19 від 31.07.2019 року згідно даних книг реєстрації державних актів на землю, на території Мангушського району, за громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 значиться державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №068429 від 06.02.2012 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

Тобто право власності за позивачем зареєстровано у встановлено законом порядку. Проте, позивач втратила оригінал Державного акту на право власності ЯК 068429, в зв`язку з чим звертається до суду з позовом про визнання права власності до іншого співвласника - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із положеннями, зокрема, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник).

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

В разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, як правило, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак, відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа.

Як встановлено судом, позивачем не доведено того, що відповідач ставить під сумнів наявність права власності позивача на спірне нерухоме майно, як і не доведено порушення, невизнання та/або оспорення його прав власника будь-якими іншими особами, що підтверджується тим, що відомості про спірний об`єкт нерухомого майна позивача внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто вказане нерухоме майно належить на праві власності позивачу.

Також, у письмовій заяві представником відповідача зазначено, що ОСОБА_2 не заперечує той факт, що позивач є співвласником земельної ділянки, та що відповідач позбавлена права видавати новий документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Також зазначає, що право позивача не порушено та що оригінал документа знаходиться у м.Донецьку, на теперішній час доступ до документу обмежений.

При цьому, обставини втрати та/або неможливості повернення відповідачем правовстановлюючих документів позивача також не можуть обґрунтовувати порушення прав позивача як власника спірного об`єкту нерухомості у даному спорі про визнання права власності, оскільки, як встановлено судом, позивачем не доведено, що останній не зміг реалізувати своє право на володіння, користування та/або розпорядження спірним об`єктом через відсутність зазначених документів, зокрема, отримав відмову у вчиненні того чи іншого правочину або інші перешкоди у реалізації своїх прав.

Таким чином, суд вважає що відсутні підстав для задоволення позову про визнання права власності.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 392 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено 20.01.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області може бути подана до Донецької апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко