Справа № 326/1716/20
Провадження № 2/326/443/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орлівської сільської ради Приморського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Віткової В.В.) звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: 1) житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами; 2) земельну ділянку, площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :06:008:0004; 3) земельну ділянку, площею 0,3500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :06:008:0005, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 , 1938 року народження, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкову справу після його смерті заведено у Приморській державній нотаріальній конторі за № 338/03. Після його смерті позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Будь-які інші спадкоємці, які б претендували на спадщину, відсутні. За життя заповіт спадкодавцем не складався. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У 1994 році ОСОБА_2 виділялась земля єдиним масивом (загальною площею 0,60 га), з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, але на сьогоднішній день норми законодавства суттєво змінилися, зокрема Земельним кодексом України від 25.10.2001 року, Законом України «Про Державний земельний кадастр», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не передбачено такого цільового призначення землі як ведення особистого підсобного господарства, до того ж, кожній земельній ділянці має бути присвоєно кадастровий номер, також змінилися методи підрахунків площ земельних ділянок, тощо. 04.07.2020 представник позивача ОСОБА_3 зверталася до державного нотаріуса Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області Одинокова С.В., на якого покладено обов`язки по обслуговуванню населення Приморського району Запорізької області, з відповідною заявою про видачу на ім`я спадкоємця свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, які б підтверджували право власності померлого на вищевказане нерухоме майно. Отже, на даний час спадкове майно є не оформленим нотаріально. Таким чином через те, що оригінали правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, що входить до спадкової маси, у спадкоємця відсутні, а є в наявності лише їх копії, позивач позбавлений можливості реалізувати передбачене законом право на спадкування через нотаріуса, оскільки законодавством не передбачена можливість отримання їх дублікатів.

В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.65); представник відповідача проти позовних вимог не заперечує (а.с.64).

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орлівка Приморського району Запорізької області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 03, виданого Орлівською сільською радою Приморського району Запорізькій області (а.с.10).

Згідно з свідоцтвом про одруження, ОСОБА_2 , 1938 року народження та ОСОБА_1 , 1944 року народження одружились ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Орлівської сільської ради Приморського району Запорізькій області № 393 від 18.07.2018 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований і постійно проживав в АДРЕСА_1 з 1968 року. Разом з ним з 1968 року за вказаною адресою була зареєстрована та постійно проживала його дружина ОСОБА_1 , яка продовжує проживати за цією адресою (а.с.11).

Згідно з довідкою Приморського КПТІ № 302 від 15.07.2019 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.05.1990, виданого на підставі рішення № 86 виконкому Приморської районної ради Запорізької області від 26.04.1990. Згідно матеріалів технічної інвентаризації станом на 25.03.2020 на земельній ділянці знаходяться: А - житловий будинок, а - прибудова, а1 - прибудова, Д - погріб з шийкою, Е - літня кухня, Ж - навіс, З - сарай, И - убиральня, К - літній душ, Л - тамбур, До а - ґанок, Б - басейн для забори води, В - колодязь питний, М - водопровід, № 2 - ворота, № 3 - огорожа. Самочинного будівництва та перепланування не виявлено. Адреса зазначеного об`єкту нерухомості не змінювалася (а.с.14,15,17).

За інформацією відділу у Приморському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.06.2019, згідно книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано державний акт серія ЗП-16-010129 від 12.05.1994 площею 0,60 га для особистого підсобного господарства на ім`я ОСОБА_2 (а.с.19).

З метою отримання дублікату державного акту на право приватної власності на землю, виданого Орлівською сільською Радою народних депутатів Приморського району Запорізької області, представником позивача було направлено відповідну заяву до Орлівської сільської ради Приморського району Запорізької області, у відповідь на яку було письмово повідомлено про неможливість видачі дублікату державного акту (а.с.20). На яку було надано відповідь Орлівською сільською радою Приморського району Запорізької області, що діючим законодавством не передбачено видачу дублікатів державних актів (а.с.21).

12 травня 1994 року ОСОБА_2 на підставі рішення Орлівської сільської ради № 3 від 04.03.1994 було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП16-010129, площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.22).

У витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказано, що ОСОБА_2 є власником земельних ділянок: за кадастровим номером :06:008:0004, на підставі Державного акту від 12.05.1994 ЗП 16-010129, площею 0.2500 га, місце розташування: АДРЕСА_1 ; цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); за кадастровим номером :06:008:0005, на підставі Державного акту від 12.05.1994 ЗП 16-010129, площею 0.3500 га, місце розташування: АДРЕСА_1 ; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (а.с.23-25, 26-28).

Постановою державного нотаріуса Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області Одинокова С.В. від 04.07.2020 відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку (а.с.31).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11.2020 відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 відсутні (а.с.32).

У звіті про незалежну оцінку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вказано, що його вартість складає 38 640 грн. (а.с.33-50).

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:008:0005 складає 7611,47 грн. (а.с.57).

Листом ВССУ від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування, суди, зокрема, мають встановлювати законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму майна та часу відкриття спадщини, якщо спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, а також роз`яснено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Стаття 529 ЦК УРСР визначає першу чергу спадкоємців за законом.

У ч. 1 цієї статті зазначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У п. г ч. 1 статті 81 Земельного кодексу України зазначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

То ж позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем свого чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачем доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а також неможливість оформлення спадщини. Отже, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Через те, що оригінали правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, що входить до спадкової маси, у спадкоємця відсутні, а є в наявності лише їх копії, позивач позбавлений можливості реалізувати передбачене законом право на спадкування через нотаріуса, оскільки законодавством не передбачена можливість отримання їх дублікатів.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Його дружина - ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за не право власності на цей будинок, господарські будівлі та споруди та земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

На підставі ст. ст. 16, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 200, 206, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Орлівської сільської ради Приморського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт НОМЕР_1 , ІПН - НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на:

- житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :06:008:0004, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,3500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :06:008:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя: Д О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

23.12.20