Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/768/20
провадження: 2/614/170/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

23.12.2020 Борівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Гуляєвої Г.М.

за участю: секретаря Євтіхієвої С.В.

позивача - представника орагну опіки та піклування Борівської РДА Мірончук Н.П.

3-іх осіб: представника служби у справах дітей Борівської РДА Кузурман М.О.

представника Борівського районного центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді Рибалка Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Борова справу за позовом Органу опіки та піклування Борівської районної державної адміністрації в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Борівської районної державної адміністрації, Борівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді,

про позбавлення батьківських прав

У С Т А Н О В И В :

29 вересня 2020 року Орган опіки та піклування Борівської РДА звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що районна комісія з питань захисту прав дитини при Борівській РДА 11 вересня 2020 р. розглянула питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні своїх малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Про дату, місце та час чергового засідання відповідної комісії мати дітей була повідомлена, але на засідання не з?явилася, що свідчить про недбале, безвідповідальне та байдуже ставлення до своїх дітей.

Рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 15.08.2019 у ОСОБА_3 відібрано дітей без позбавлення її батьківських прав.

Розпорядженням Борівської РДА Харківської обл. від 20.09.2020 №149 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням Борівської РДА Харківської обл. від 20.09.2020 №150 ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням Золочівської РДА Харківської обл. від 15.10.2019 №147 та №146 над дітьми встановлено опіку.

Протягом всього терміну перебування дітей під опікою, відповідач до служби у справах дітей Борівської РДА не зверталася із заявою щодо поновлення батьківських прав у відношенні своїх малолітніх дітей, не встановлювала годин спілкування з дітьми.

ОСОБА_3 постійного місця проживання не має, не працює, вживає алкогольні напої, умови для проживання та виховання дітей не створені.

Сім?я ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом Борівського РЦСССДМ з 11.03.2019, наказом директора Борівського РЦСССДМ від 13.03.2020 №62 соціальний супровід було продовжено. Перебуваючи під супроводом, мати мала намір виправитися: працювала в м.Харкові, намагалася створити умови проживання та повернення дітей, але повернувшись із заробіток почала пиячити разом зі своїм співмешканцем.

На сьогоднішній день у відповідача відсутня прописка та постійне місце проживання, на даний момент проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Працює неофіційно на тимчасових заробітках (випасає корів). Проблема вживання спиртних напоїв залищилася, при зустрічі наявний запах алкоголю. Під час відвідування та написання акту оцінки потреб сім?ї ОСОБА_3 , виявлено відсутність меблів для дітей, постільної білизни, сезонного одягу та продуктів харчування.

Після продовження соціального супроводу та перегляду плану фахівець Центру надала консультацію щодо необхідних дій з боку матері для повернення дітей та запропонувала допомогу у постановці на облік до центру зайнятості, для подальшого офіційного працевлаштування. Одним із пунктів плану соціального супроводу було подолання алкогольної залежності та рекомендовано звернутися за допомогою до лікаря.

На сьогоднішній день жоден із пунктів плану соціального супроводу не виконано, на контакт мати йде неохоче, на заплановані зустрічі з?являється не завжди, телефонний зв`язок відсутній.

Враховуючи те, що відповідач утриманням та вихованням своїх дітей не займається, таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, то вона згідно ст.164 СК України повинна бути позбавлена батьківських прав.

Виходячи з аналізу обставин, орган опіки та піклування Борівської РДА Харківської обл. вважає, що поведінка відповідача свідчить про те, що вона самоусунулася від виховання своїх дітей, не здійснює будь-яких можливих дій щодо участі в житті дітей та їх утриманні. Маючи можливості виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, свідомо залишила дітей без піклування та уваги з боку матері, чим ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно дітей.

27.10.2020 ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

17.11.2020 ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач - представник органу опіки та піклування Борівської РДА підтвердила вищевикладене та підтримала позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач по справі у судовому засіданні 17.11.2020 позов не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав, однак фактичні обставини, викладені у позові та встановлені у судовому засіданні не оспорювала.

Представник Борівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та представник Служби у справах дітей Борівської РДА позовні вимоги позивача підтримали, вважають доцільним позбавити відповідача батьківських прав, так як вона не піклується своїми неповнолітніми дітьми.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, 3-іх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей.

В суді встановлено, що згідно висновку Органу опіки та піклування Борівської РДА вирішено позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.16-18).

Крім того, в суді встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження, матір?ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є ОСОБА_3 (а.с.6-7), відповідно до копії розпорядження №149 від 20 вересня 2019 р. Борівської РДА Харківської обл., надано малолітньому ОСОБА_1 статус дитини, позбавленої батьківського піклування та визначено тимчасове місце проживання в сім?ї патронатного вихователя ОСОБА_5 (а.с.8), згідно розпорядження №150 від 20 вересня 2019 р. Борівської РДА Харківської обл., надано малолітній ОСОБА_2 статус дитини, позбавленої батьківського піклування та визначено тимчасове місце проживання в сім?ї патронатного вихователя ОСОБА_5 (а.с.9), згідно розпорядження №147 від 15 жовтня 2019 р. Золочівської РДА Харківської обл., встановлено опіку над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_1 , його опікуном призначено ОСОБА_6 (а.с.10), встановлено опіку над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_2 , її опікуном призначено ОСОБА_6 , що підтверджується копією розпорядження №146 Золочівської РДА Харківської обл. від 15 жовтня 2015 р. (а.с.11), згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України, матір?ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (а.с.14-15). відповідно до висновку Служби у справах дітей Борівської РДА, вирішено позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні її малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.19-20), згідно інформації Борівського районного центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді, сім?я ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом з 11.03.2019; на сьогоднішній день у ОСОБА_3 відсутня прописка та постійне місце проживання; працює не офіційно на тимчасових підробітках; проблема вживання спиртних напоїв залишилася; під час відвідування та написання акту оцінки потреб сім?ї ОСОБА_3 , виявлено відсутність меблів для дітей, постільної білизни, сезонного одягу та продуктів харчування; на сьогоднішній день жоден із пунктів плану соціального супроводу не виконано, на контакт мати йде неохоче, на заплановані зустрічі з?являється не завжди, телефонний зв`язок відсутній (а.с.21).

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Суд погоджується з висновками органу опіки та піклування Борівської РДА щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні встановлено, що відповідач - мати дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, не здійснює будь-яких можливих дій щодо участі в їхньому житті та утриманні.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з незалежних від неї причин.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини.

Також згідно Конвенції про права дитини суд бере до уваги, що, як зазначено в Декларації прав дитини, "дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження".

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Суд ухвалює судове рішення щодо малолітніх, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вищезазначене узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові по справі №631/2406/15-ц від 13 березня 2019 р.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними та достатніми доказами той факт, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється та свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

У відповідності до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Суд вважає за необхідне роз?яснити ОСОБА_3 , що у відповідності до ст. 169 СК України, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,12,81,141,263-265,430 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі, ст.ст.19,150,151,164,165 СК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку Донецької області м.Артемове м.Дзержинськ, зареєстрована: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки Донецької області м.Артемове м.Дзержинськ, зареєстрована: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 2102,00 грн. на користь держави.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 24.12.2020.

Головуючий Гуляєва Г. М.