Провадження №4-с/369/22/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Одинцова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою. Свої вимоги мотивував тим, що за рішенням суду на його користь з ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача 120593,46 грн. На виконання рішення виданий виконавчий лист. Виконавчий лист пред`явлений скаржником до Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області на примусове виконання 15.02.2017 року (на даний час Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Постановою виконавця виконавчий лист був повернутий йому. У судовому порядку дану постанову скасовано. Він повторно пред`явив його до виконання. Отримав повідомлення про повернення без прийняття до виконання через несплату авансового платежу. Дане повідомлення також в судовому порядку визнано незаконним. На час подання скарги судове рішення залишається не виконаним. Тому 20 вересня 2019 року він направив скаргу на ім`я начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якій просив здійснити контроль за діями державних виконавців. Дану скаргу було отримано 26 вересня 2019 року, але відповіді так і не отримав, виконавче провадження не відновлено, жодних дій, спрямованих на реальне виконання судового рішення не вчинено. Тому вважає своє право грубо порушеним.

Просив визнати незаконною бездіяльність Начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Кравчука М.В. під час примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2014 р. у справі № ЗІ9/7102/14-Ц (провадження № 2/369/3032/14); визнати незаконною бездіяльність Начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Кравчука М.В. під час виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.08.2018 у справі № 369/9416/18; визнати незаконною бездіяльність Начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Кравчука М.В. під час виконання ухвали Києво-Святошинського районного суд Київської області у справі від 20.06.2019 № 369/6082/19; визнати незаконну бездіяльність Начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Кравчука М.В. такою, що унеможливлює виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2014 р. у справі №369/7102/14-ц (провадження № 2/369/3032/14); зобов`язати Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області відновити виконавче провадження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд скарги в його відсутність, просив суд також оглянути матеріали цивільних справ щодо раніш поданих скраг.

У судове засідання представник Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 не з`явилися. Письмового відзиву, заперечень на час розгляду справи до суду не надходив. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду до суду також не надходило.

За ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази, враховуючи, що неявка учасників виконавчого провадження не є перешкодою для розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу та приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 449 ЦК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Звертаючись до суду з даною скаргою ОСОБА_1 оскаржує фактично бездіяльність виконавців. Оскільки в даному випадку стягувач оскаржує саме бездіяльність, тому строки на подання такої скарги не пропущені.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Встановлено, що 09.09.2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 369/7102/14-ц, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача 120593,46 грн. На виконання рішення виданий виконавчий лист. Виконавчий лист пред`явлений скаржником до Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області на примусове виконання 15.02.2017 року.

17.02.2017 року Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження №53418340.

09.11.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника.

09.11.2017 року винесено постанову про розшук майна боржника.

20.02.2018 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

25.06.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко В.О. під час примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2014 року у справі № 369/7102/14-ц (провадження № 2/369/3032/14); визнано неправомірною та скасувано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 53418340 від 25.06.2018, винесену державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Тарасенко В.О. (справа №369/9416/18).

31.01.2019 виконавчий лист у справі № 369/7102/14-ц повторно пред`явлений стягувачем до Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області на примусове виконання.

06.05.2019 стягувачем отримано наступні документи: лист Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області №3191 від 08.02.2019; Повідомленням про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 08.02.2019, з підстав що не сплачено авансовий внесок; Оригінал виконавчого листа виданого 01 листопада 2017 р. Києво- Святошинським районним судом Київської області у справі №369/3032/14-ц (провадження №2/369/7102/14); Оригінал Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.08.2018 р. у справі № 369/9416/18 (провадження № 4-с/369/107/18).

Вищезазначені документи отримані ним листом у конверті з ідентифікатором доступу 814 (копія конверту додається) 06.05.2019 р., що підтверджується даними Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

Таким чином, судом встановлено, що посадовими особами Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області при примусовому виконанні виконавчий лист у справі № 369/7102/14-ц допущена неправомірна бездіяльність щодо відновлення виконавчого провадження № 53418340 відповідно до приписів ст.. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2019 року визнано незаконною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Тарасенко В.О. під час примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09. 2014 року у справі № 369/7102/14-ц (провадження № 2/369/3032/14) і ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.08. 2018 року у справі № 369/ 9416/18; визнано незаконними дії головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Сорохтей Л.Ю. щодо надіслання стягувачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в частині надіслання повідомлення від 08.02. 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

На час розгляду даної скарги суд не повідомлений про вчинення виконавцями будь-яких дій, спрямованих на виконання судового рішення. Про розгляд справи Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомлені належним чином, що підтверджено зворотніми розписками про отримання скарги, ухвали про відкриття та судових повісток, зокрема 02 грудня 2019 року, 11 січня 2020 року.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Також судом встановлено, що 20 вересня 2019 року на ім`я начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кравчука М.В. скаргу. ОСОБА_1 просив здійснити контроль за рішеннями та діями державного виконавця Києво- Святошинського районного відділ у державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорохтей Л. Ю. у виконавчому провадженні АСВП: 58284148 при виконанні виконавчого листа від 01 листопада 2017 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/3032/14-ц та ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.06.2019 у справі І №369/6082/19; Зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорохтей Л. Ю. провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Для належного виконання виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надається право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Скарга ОСОБА_1 отримана Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - 26 вересня 2019 року.

Відповідь на скаргу не отримана ОСОБА_1 . Також не повідомлено і суд про результати розгляду даної скарги чи розглядалась скарги взагалі. Причини неможливості надати суду таку інформацію представником Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) суд не повідомлено.

Як зазначалось, відповідно до ч. З ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник, відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про органи та особи, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Порядок проведення перевірки виконавчого провадження врегульовано Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Зокрема відповідно до п. 2 Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 01.12.2004 №136/5, діловодство за зверненнями громадян здійснюється окремо від загального діловодства і покладається на органи юстиції, структурними підрозділами яких є відповідні органи державної виконавчої служби, та на спеціально призначених для цього посадових осіб в органах державної виконавчої служби (в частині формування справ за зверненнями громадян).

Реєстрація звернень та облік особистого прийому громадян здійснюються відповідно до Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2004 N 26/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.03.2004 за N 342/8941.

Відповідно до п. 2 Інструкції, письмові звернення громадян підлягають обов`язковому первинному розгляду з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу чи установи, підрозділу Міністерства юстиції України та призначення за ними конкретного виконавця. Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів та установ юстиції або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

Згідно з п. 2.15 Інструкції, після закінчення перевірки й фактичного виконання прийнятого рішення звернення разом з матеріалами перевірки повертаються до Управління розгляду звернень та прийому громадян Міністерства юстиції України, до загального відділу органу чи установи юстиції з написом "До справи" і підписом посадової особи, яка прийняла рішення. Після розгляду скарг громадян в порядку, передбаченому ст. 85 Закону України "Про виконавче провадження", оригінали такої скарги та постанови про задоволення чи відмову в задоволенні скарги зберігаються у матеріалах виконавчого провадження, а копія цієї скарги та постанови долучаються для загального провадження (листування) з громадянами. Документи й листування щодо звернень громадян у всіх органах та установах юстиції з часу надходження їх до загального відділу (канцелярії) і до передачі в архів централізовано зберігаються в їхньому загальному відділі.

Схоронність документів і листування щодо звернень громадян у структурних підрозділах центрального апарату Міністерства юстиції України забезпечується керівниками відповідних департаментів (управлінь) і посадовими особами, відповідальними за діловодство.

Ст. 125 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Оскільки скарга отримала заінтересованою особою, але відповідь не надана, тому доводи скарги щодо бездіяльності начальника по розгляду скарги є обґрунтованими та підлягають частково задоволенню, а саме щодо зобов`язання начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) розглянути скаргу від 20 вересня 2019 року. Інші вимоги скарги є передчасними та задоволенню не підлягають.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», інформаційним лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13, ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність та зобов`язати начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) розглянути скаргу ОСОБА_1 від 20 вересня 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 17 травня 2020 року.

Суддя Н.С. Пінкевич