Справа № 504/1993/19
Провадження № 2/521/735/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання Петренчук О.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації (адреса місцезнаходження: 67500, Одеська обл., Лиманський р-н, смт Доброслав, 40) про зміну місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну місця проживання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.03.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. При цьому, вказаним рішенням було визначено місце проживання ОСОБА_3 разом із матір`ю. Разом із тим, на даний час мати відмовилася від виховання дитини та ОСОБА_3 проживає та буде проживати разом із батьком.

У зв`язку із цим виникла необхідність у зміні місця проживання ОСОБА_3 , а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій вказала, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, надала суду висновок органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації про зміну місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 0.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №884, серія НОМЕР_1 (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконкомом Кремидівської сільської ради Комінтернівського районну Одеської області, актовий запис № 27, серія НОМЕР_2 (а.с.12).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.03.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. При цьому, вказаним рішенням було визначено місце проживання ОСОБА_3 разом із матір`ю (а.с.10- 11). .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в Виробничому підрозділі Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» з 21.06.2001 року, на данний час займає посаду провідником пасажирського вагону. Відповідно до характеристики наданої Виробничом підрозділом Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 характеризується як відповідальний, дисциплінований працівник (.с.19)

Згідно з довідкою серія ПА № 1535023, виданою Міністерством внутрішніх справ України, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 25.10.2019 року не знятої чи не погашеної судимості не має (а.с.13).

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 25.01.2019 року та від 05.06.2019 року ОСОБА_1 в житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зазначено, що умови проживання - задовільні, для виховання та розвитку дитини створені належні умови.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком з травня 2019 року, а з 01.09.2019 року був зарахований учнем до 8-Б класу Кремидівської ЗОШ-ІІІ ступенів Лиманської районної ради Одеської області. Згідно з характеристикою Кремидівської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 17.10.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарекомендував себе як працелюбний дисциплінований та уважний учень. Підтримує дружні стосунки з учнями. Батько приділяє увагу навчанню та вихованню сина (а.с.20).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має дохід, яким зможе у повному обсязі забезпечити створенню всіх необхідних умов для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Батько з самого дитинства піклується про свого сина, допомагає матеріально, купує одяг та різні речі (а.с.18).

З висновку органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації про зміну місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 31.01.2020 року № 02-18/01/249, вбачається, що орган опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації вважає за доцільне змінити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації про зміну місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час розгляду даного питання заслухано дитину, який розповів членам комісії, що він самостійно виявив бажання проживати разом з батьком, йому подобається проводити свій час з батьком. В батька з сином тісний зв`язок, вони люблять один одного, батько турбується про стан здоров`я свого сина, приділяє йому свою батьківську увагу, піклується про нього, забезпечує продуктами харчування та одягом.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно, як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків.

За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Також, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо зміни місця проживання дитини за спільною згодою обох сторін за місцем проживання батька.

Керуючись ст. ст. 7, 19, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. ст. ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації (адреса місцезнаходження: 67500, Одеська обл., Лиманський р-н, смт Доброслав, 40) про зміну місця проживання дитини, задовольнити.

Змінити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок