Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2020 Справа №607/11533/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретарів судового засідання: Грабської Ю.І., Зубко О.Я. Нюні Н.А., Крупи О.А., Комінярської О.М., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Майки М.Б., представника відповідача ТОВ «Теркурій-2» - Підгайної Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» про визнання договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Тернопільський міськрайонний суду Тернопільської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» про визнання недійсними договору оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року, додаткової угоди до нього від 11.06.2017 року та договору реструктуризації боргу № 43 від 12.06.2017 року, які укладені між товариством з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказала, що у липні 2017 року після отримання позовної заяви від ТОВ «Теркурій-2» вона дізнався про те, що нею начебто було укладено із ТОВ «Теркурій-2» договір оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року, додаткову угоду до нього від 11.06.2017 року та договір реструктуризації боргу №43 від 12.06.2017 року. Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року вона начебто прийняла у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення площею 16,6 кв. метри з вітражною перегородкою, що знаходиться на першому поверсі будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , згідно акту приймання-передачі, а відповідно до додаткової угоди від 11.06.2017 року сторони прийшли до згоди розірвати дію договору оренди. Виходячи із вказаного договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року, в зв`язку із несплатою орендної плати та комунальних платежів в розмірі 54 000 гривень, начебто між нею та ТОВ «Теркурій-2» було укладено договір №43 від 12.06.2017 року реструктуризації боргу, відповідно до якого вона зобов`язувалась сплатити вказану заборгованість.

Позивач вказала, що вищевказані договір оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року, додаткова угода до нього від 11.06.2017 року та договір реструктуризації боргу №43 від 12.06.2017 року повинні бути визнані судом недійсними, оскільки жодного договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року вона не підписувала, що може бути підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи, про призначення якої судом вона буде заявляти клопотання в установленому законом порядку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 вказала, що підписи, що містяться у вказаному договорі оренди нежитлового приміщення від імені орендаря їй не належать, а отже вказаний договір не відповідає її внутрішній волі та вчинений без її вільного волевиявлення. Крім того, відповідно до пункту 5.1. договору оренди Орендодавець здійснює передачу об`єкта оренди на підставі акту приймання-передачі, який також нею не підписувався, тому об`єкт позивачем в оренду не приймався.

Позивач ОСОБА_1 вказала, що наведені вище обставини свідчать про те, що у неї не було жодних підстав для підписання додаткової угоди від 11 червня 2017 року до договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року та договору №43 від 12.06.2017 року реструктуризації боргу, пунктом 1 якого передбачено, що борг Боржника перед Кредитором виник внаслідок невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення №43 від 19.12.2016 року внаслідок не оплати орендної плати та одержаних комунальних послуг у розмірі 54 000,00 гривень.

Зважаючи на те, що у позивача не було волевиявлення на вчинення вказаних вище правочинів у будь-якій формі, а тому ОСОБА_1 із наведених підстав просить визнати недійсними договір оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року, додаткову угоду до нього від 11.06.2017 року та договір реструктуризації боргу № 43 від 12.06.2017 року, які укладені між товариством з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» та ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 - позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що спірні правочини підписувались особисто ОСОБА_1 .

За результатами розгляду справи по суті судом встановлено наступні обставини справи.

Згідно договору оренди №43 від 09 грудня 2016 року ТОВ «Теркурій-2», іменоване як Орендодавець та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , іменована як підприємець уклали договір про те, що Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове оплатне користування на умовах даного Договору частину нежитлового приміщення з вітражною перегородкою, попередню площу якого визначено у розмірі 16,6 кв.м. з належного Орендодавцю приміщення.

Згідно п. 1.6 вказаного Договору Акт приймання-передачі Об`єкта оренди підписується не пізніше 01.01.2017 року.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що об`єкт оренди передається Орендарю з метою використання його виключно для розміщення крамниці з продажу взуття, одягу та аксесуарів.

Умовами пункту 17.1 вказаного Договору визначено, що даний Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Орендодавця та Орендаря та діє по 31.12.2017 року.

Вказаний договір підписаний зі сторони Орендодавця Генеральним директором ТРЦ «Подоляни» - ОСОБА_2 , зі сторони Орендаря фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Із Акту приймання-передачі Об`єкта оренди в орендне користування від 01 січня 2017 року вбачається, що Орендодавець: ТОВ «Теркурій-2» та Орендар: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 склали та підписали даний Акт про наступне: відповідно до Договору оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування Об`єкт оренди, а саме нежитлове приміщення загальною площею 16,6 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі Торгово-розважального центру «Подоляни». Вказаний Акт зі сторони Орендодавця підписаний ОСОБА_2 , зі сторони Орендаря ОСОБА_1 .

Згідно Додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09 грудня 2016 року, яка укладена 11 червня 2017 року між ТОВ «Теркурій-2», як Орендодавцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як Орендарем, сторони дійшли згоди достроково до закінчення терміну дії договору, розірвати дію договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року. Дана додаткова угоді зі сторони Орендодавця підписана генеральним директором ТРЦ «Подоляни» ОСОБА_2 , а зі сторони Орендаря фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Із Договору №43 реструктуризації боргу від 12 червня 2017 року, який укладений між ТОВ «Теркурій-2» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , вбачається, що ТОВ «Теркурій-2» як Кредитор та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 як Боржник уклали договір про те, що станом на дату підписання цього Договору частина боргу Боржника перед Кредитором, що виник внаслідок не виконання боржником взятих на себе зобов`язань за Договором оренди нежитлового приміщення №43 від 19.12.2016 року внаслідок не оплати орендної плати та одержаних комунальних послуг у розмірі 54000 гривень (пункт 1 Договору).

Пунктом 2 вказаного Договору реструктуризації боргу визначено, що Боржник визнає суму боргу, зазначену у п.1 цього Договору у повному розмірі та приймає на себе зобов`язання сплатити існуючу заборгованість частинами у розмірі та у строки, які визначені цим Договором.

Даний договір про реструктуризацію боргу від 12 червня 2017 року зі сторони Кредитора підписаний генеральним директором ТРЦ «Подоляни» ОСОБА_2 , а зі сторони Боржника фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Згідно висновку судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №929/930/18-177/178/19-22 від 27.02.2019 року виконаної Тернопільським відділенням КНДІСЕ, яка призначалась за клопотанням сторони позивача у даній справі, експерт за результатами проведених досліджень дійшов висновку, що підписи від імені ОСОБА_1 на усіх сторінках договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року та в акті приймання-передачі об`єкта оренди в орендне користування від 01 січня 2017 року виконано рукописним способом, без попередньої підготовки до їх виконання та використання технічних засобів відтворення. Підписи від імені ОСОБА_1 на усіх сторінках у договорі оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року та підпис у акті приймання-передачі об`єкта оренди в орендне користування від 01 січня 2017 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Експерт ОСОБА_3 в судовому засіданні виконаний ним експертний висновок підтримав.

Згідно висновку криміналістичної додаткової судово-почеркознавчої експертизи №3119 від 15 серпня 2019 року, виконаної Львівським НДІСЕ, яка призначалась за клопотанням відповідача у справі, експерт за результатами проведених досліджень дійшов висновку, що підписи від імені ОСОБА_1 , розташовані в графі «Орендар» в нижній частині справа на 6 аркуші та в графі «Орендар» перед прізвищем « ОСОБА_4 » на 7 аркуші Договору оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року (7 підписів) та в графі «Орендар» перед прізвищем « ОСОБА_1 » в Акті приймання-передачі Об`єкта оренди в орендне користування від 01 січня 2017 року виконані ОСОБА_1 . Підпис від імені ОСОБА_1 розташований в графі «Боржник» перед прізвищем « ОСОБА_1 » на Договорі № 43 реструкторизації боргу від 12 червня 2017 року, виконаний ОСОБА_1 .

Експерт ОСОБА_5 в судовому засіданні виконаний нею висновок експертизи підтримала у повному обсязі, вважає його обґрунтованим та повним.

Враховуючи те, що у матеріалах справи наявні два експертні висновки: №929/930/18-177/178/19-22 від 27.02.2019 року, який виконаний Тернопільським відділенням КНДІСЕ та №3119 від 15 серпня 2019 року, який виконаний Львівським НДІСЕ у яких надані протилежні та взаємовиключні висновки із одних і тих же питань, а тому справі за клопотанням сторони позивача призначалась комісійна судова почеркознавча експертиза, виконання якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. професора Н.С. Бокаріуса.

Згідно висновку експерта №7428 повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 15.10.2020 року, виконаного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Бокаріуса, експерти, за результатами проведених досліджень дійшли висновку, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі № 43 реструктуризації боргу від 12.06.2017 року (т.1 а.с.82), розташований у рядку « ОСОБА_1 » - виконаний ОСОБА_1 .

На питання: чи виконанні підписи в графі «Орендар» на усіх сторінках у договорі оренди нежитлового приміщення № 43 від 09 грудня 2016 року (т.1 а.с. 73-79) ОСОБА_1 чи іншою особою, а також чи виконаний підпис у графі «Орендар» у акті приймання-передачі об`єкта оренди в орендне користування від 01 січня 2017 року (т.1 а.с. 80) ОСОБА_1 чи іншою особою експерти відповідь не надали з причин несплати позивачем ОСОБА_1 вартості призначеної експертизи.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , яка працює менеджером з розвитку у ТОВ «Теркурій-2» показала, що у товаристві працює з березня 2016 року. У її обов`язки входить укладення договорів, додаткових угод, відслідковування заборгованості. Із позивачем ОСОБА_1 знайома особисто по роботі, оскільки працювала із нею близько одного року. Свідок пояснила, що ОСОБА_1 у її присутності особисто підписувала договір оренди нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року, акт прийому-передачі об`єкта оренди та договір реструктуризації боргу.

Крім цього, в ході розгляду судом справи по суті представником позивача визнано той факт, що Додаткова угода від 11.06.2017 року до Договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року підписана ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, а також виходячи із встановлених обставин справи суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх недоведеністю виходячи із наступного.

Позивач стверджує, що договору оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року із товариством з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» вона не підписувала, що доводиться висновком судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №929/930/18-177/178/19-22 від 27.02.2019 року виконаної Тернопільським відділенням КНДІСЕ згідно якого встановлено, що підписи у вказаному договорі та акті приймання-передачі об`єкта оренди в орендне користування від 01.01.2017 року виконано не ОСОБА_1 .

Однак, таке твердження спростовується висновком криміналістичної додаткової судово-почеркознавчої експертизи №3119 від 15 серпня 2019 року, виконаної Львівським НДІСЕ, згідно якого підписи у договорі оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року, акті приймання-передачі об`єкта оренди в орендне користування від 01.01.2017 року, а також у договорі реструктуризації боргу від 12.06.2017 року виконані ОСОБА_1 .

Оскільки у матеріалах справи наявні два експертні дослідження у яких експерти дійшли протилежних висновків з одних і тих же питань, судом у справі призначалась повторна комісійна судово-почеркознавча експертиза проведення якої доручалось експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса. За результатами проведених досліджень експерти дійшли висновку, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі № 43 реструктуризації боргу від 12.06.2017 року (т.1 а.с.82), розташований у рядку « ОСОБА_1 » - виконаний ОСОБА_1 . Вказане питання на вирішення перед експертами ставилось відповідачем у справі. Оплату вартості експертизи за дослідження експертами вказаного питання здійснював також відповідач у справі.

Позивач на вирішення перед експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса просила поставити наступні питання: чи виконанні підписи в графі «Орендар» на усіх сторінках у договорі оренди нежитлового приміщення № 43 від 09 грудня 2016 року (т.1 а.с. 73-79) ОСОБА_1 чи іншою особою, а також чи виконаний підпис у графі «Орендар» у акті приймання-передачі об`єкта оренди в орендне користування від 01 січня 2017 року (т.1 а.с. 80) ОСОБА_1 чи іншою особою.

Однак, експерти відповіді на вказані питання не надали з причин несплати позивачем ОСОБА_1 вартості призначеної експертизи в частині вирішення вказаних питань.

За таких обставин суд вважає, що має місце факт ухилення позивача ОСОБА_1 від участі в проведені призначеної у справі повторної комплексної судово-почеркознавчої експертизи, оскільки позивач відмовилась сплачувати вартість експертних досліджень питань, відповіді на які вона просила надати експертів.

Оскільки позивач відмовилась від участі у проведенні експертизи щодо питань, відповіді на які мають значення для вирішення виниклого спору, зокрема про те, чи підписувала ОСОБА_1 договір оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року із товариством з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2», а тому суд вважає що слід відмовити позивачу у визнанні факту не підписання нею вказаного договору.

Крім цього, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю, суд бере до уваги також те, що згідно висновку експерта №7428 повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 15.10.2020 року, виконаного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Бокаріуса, експерти, за результатами проведених досліджень, дійшли висновку, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі № 43 реструктуризації боргу від 12.06.2017 року (т.1 а.с.82), розташований у рядку « ОСОБА_1 » - виконаний ОСОБА_1 . Вказаний висновок експерта суд вважає, обґрунтованим та повним.

Також, в ході розгляду справи по суті, представником позивача визнано той факт, що Додаткова угода від 11.06.2017 року до Договору оренди нежитлового приміщення №43 від 09.12.2016 року підписана ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено факту не підписання нею Договору оренди № 43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі за їх недоведеністю.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі, а тому із позивача у користь відповідача слід стягнути 17918 (Сімнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 88 копійок понесених відповідачем судових витрат в зв`язку із оплатою вартості судово-почеркознавчих експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215, 626, 638, 639 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 109, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» про визнання недійсними договору оренди №43 нежитлового приміщення від 09 грудня 2016 року, додаткової угоди до нього від 11.06.2017 року та договору реструктуризації боргу № 43 від 12.06.2017 року, які укладені між товариством з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» та ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» 17918 (Сімнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 88 копійок понесених відповідачем судових витрат в зв`язку із оплатою вартості судово-почеркознавчих експертиз.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ТОВ «Теркурій -2» (47722, с. Великі Гаї, Тернопільського району Тернопільської області, ).

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич