ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Чернівці

справа № 720/1720/19

провадження 22-ц/822/155/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Герман Я.І.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Споживчий центр» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2019 року в цивільній справі за позовом ТзОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2019 року ТзОВ «Споживчий центр» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтував слідуючими обставинами.

02.01.2019 року між ТзОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №02.01.2019-100004973 про надання грошової позики в розмірі 8000 гривень.

Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит з кінцевим терміном повернення до 16.01.2019 року та платою за користування кредитом в розмірі 2240 гривень. Згідно видаткового касового ордеру від 02.01.2019 року відповідач отримала вищевказані кошти.

Відповідно до п.п.5.4 п.5 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 відсотки, починаючи від 2 відсотків у перший день невиконання. Згідно п.п.8.1 п.8 передбачено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє протягом 28 днів.

Відповідач не повернула кошти, внаслідок чого утворилась заборгованість, зокрема розмір штрафу становить 38297,60грн. Однак, позивач просив стягнути штраф лише в сумі 4000грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий Центр» заборгованість та штраф за кредитним договором №02.01.2019-100004973 в загальній сумі сумі 14 240,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий Центр» суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий Центр», 12 320 грн. та судовий збір в розмірі 1661,70 гривню.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТзОВ «Споживчий Центр» просить скасувати рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2019 року в частині стягнення штрафу та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ТзОВ «Споживчий Центр» в частині стягнення штрафу в розмірі 4000грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий Центр» суму сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі -1921,00 грн. та судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі -2881,50 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «Споживчий Центр», у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права.

Апелянт вказував на те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив позивачу у стягненні заявленої суми штрафу задовольнивши лише штраф за період 13 днів, обмежившись строком дії договору.

Пунктом 7.1.договору №02.01.2019 -100004973 передбачено, що у разі несплати кредиту та/або процентів у строки, встановлені Договором, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосований штраф згідно п.5.4. кредитного договору.

Відповідно до п.п.5.4 п.5 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 відсотки, починаючи від 2 відсотків у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Таким чином, позивач має право нараховувати штраф з першого дня прострочення до дня повного виконання зобов`язання. Однак, позивач просив стягнути штраф лише в розмірі 4000грн.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено що 02.01.2019 року між ТзОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №02.01.2019-100004973 про надання грошової позики в розмірі 8000 гривень. Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит з кінцевим терміном повернення до 16.01.2019 року та платою за користування кредитом в розмірі 2240 гривень. Згідно видаткового касового ордеру від 02.01.2019 року відповідач отримала вищевказані кошти.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні позову, апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02 січня 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02.01.2019-100004973.

Відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр», надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 8000,00 грн на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 16.01.2019 року та платою процентів за користування Кредитом у розмірі 2 240 грн.

Товариство виконало свої зобов`язання передбачені кредитним договором, надавши Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 02.01.2019.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, за цим Договором Кредитор зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що Кредит надається для використання Позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору, сторони погодилися, що Кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, протягом 3 робочих днів з дати підписання цього договору Кредитор надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: Сума Кредиту: 8000,00 грн.; Вид кредиту: фінансовий кредит; Термін повернення кредиту: до 16.01.2019 включно; Строк користування кредитом: 14 календарних днів з дати надання кредиту; Проценти за користування кредитом: 2240 грн., що становить 28% в процентному значенні(фіксована незмінювана процентна ставка), за 14 календарних днів користування кредитом. Графік платежів: сума кредиту у розмірі 8000,00 грн. та проценти у розмірі 2240,00 грн. до 16.01.2019 включно.

Частково задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення штрафу, суд першої інстанції посилався на наступне. Відповідно до п.п.5.4 п.5 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 відсотки, починаючи від 2 відсотків у перший день невиконання. Згідно п.п.8.1 п.8 передбачено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє протягом 28 днів. Таким чином враховуючи вищевикладене, з відповідача слід стягнути штраф лише за період 13 днів з 17.01.2019 року по 29.01.2019 року, що становить 2080 гривень, а в іншій частині цих позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Однак, суд першої інстанції не врахував наступного. Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 16.01.2019; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Пунктом 5.4 Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, у разі несплати Кредиту та/або Процентів у строки встановлені Договором, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та нарахованих Процентів до Позичальника може бути застосований штраф згідно п. 5.4. Кредитного договору

За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що п. 5.4 Кредитного договору чітко визначено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Також, слід звернути увагу, що сторони на власний розсуд визначили зміст п. 5.4 Кредитного договору в частині встановлення штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання, що відповідає положенням ч. 1 ст. 627 ЦК України.

Суд першої інстанції не врахував, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Зобов`язання припиняється його виконанням. Саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку.

Крім того, п. 5.4 Кредитного договору, яким встановлено порядок розрахунку розміру відсотку штрафу, не визнаний недійсним в судовому порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ТОВ «Споживчий центр» знайшли своє підтвердження. Враховуючи, що позивач просив стягнути штраф лише частково, а саме в розмірі 4000грн., саме цю суму штрафу слід стягнути з відповідача.

Враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду в оскаржуваній частині, відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України змінити в частині розміру штрафу та стягнути з відповідача на користь позивача штраф в розмірі 4000грн.

Відповідно до положеннь ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи зазначені положення, розподіл судових витрат слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача 1921грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу позову та 2881,50грн. за подачу апеляційної скарги.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду в оскаржуваній частині, а саме в частині розміру штрафу - змінити та стягнути з відповідача на користь позивача штраф в розмірі 4000грн.

Розподіл судових витрат слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача 1921грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу позову та 2881,50грн. за подачу апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2019 року в частині стягнення штрафу змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» штраф за кредитним договором №02.01.2019 -100004973 від 02 січня 2019 року в розмірі 4000,00 грн.

Розподіл судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» 1921грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу позову та 2881,50грн. за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий (підпис) І.Б. Перепелюк

Судді: (підпис) А.І. Владичан

(підпис) І.М.Литвинюк

Згідно з оригіналом :