Справа № 740/85/20
Провадження № 2/740/510/20
У х в а л а
про залишення позовної заяви без руху
17 січня 2020 року м.Ніжин
Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а сааме: Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказав, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
В порушення п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивач, який зазначає, що відповідач понад шість років не проживає у вказаному будинку, не викладає обставин того, яким же чином наявність реєстрації відповідача в будинку чинить йому перешкоди в користуванні/володінні/розпорядженні цим майном, не надав суду доказів непроживання ОСОБА_2 у спірному житлі.
Разом із тим, позивач, вказує у позові, що є власником Ѕ частки нерухомого майна відповідно до договору дарування від 13.12.2017, при цьому не зазначає інших співвласників спірного будинку.
Окрім того, позивачем не викладено обставин того, яким чином відповідач був зареєстрований в спірному будинку та на яких правових підставах та домовленостях із власником житла на час його вселенння. При цьому позивач посилається на положення ст. 405 ЦПК України, яка поширюється на членів сім`ї власника житла, не додаючи до позову доказів на підтвердження, що відповідач є членом його сім`ї.
Згідно ч.4 ст.177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру повинна складати 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року, а саме 840 грн 80 коп.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Аналогічні вимоги визначені і ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідно до якої ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність цього Закону (учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни (ст. 4, 5 Закону), звільняються від плати за оформлення документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов`язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.
Як доказ на підтвердження звільнення від сплати судового збору позивачем надано копію посвідчення учасника бойових дій.
Натомість, заявлені вимоги не пов`язані із захистом прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій.
За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання даної ухвали.
Керуючись ст. 27, 175, 185, 187 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Т.Г. Ковальова