Справа № 462/3589/20 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/2730/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою щодо невиконання рішень судів про стягненню заробітної плати.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Апелянт стверджує, що постановами державних виконавців закінчено виконавчі провадження № 31176769, 36443325, 40665817, 48331832 без виконання. Не погоджуючись з рішеннями посадових осіб державної виконавчої служби, звернувся до суду зі скаргою на їхні дії, яку ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року залишено без руху з підстав недотримання форми та змісту скарги, а саме ненадання скаржником копій постанов про закінчення виконавчих проваджень та також відсутністю клопотання про поновлення строку на подання скарги. Зазначає, що строк на подання скарги не пропустив, оскільки порушення його прав і свобод щодо невиконання судових рішень триває в часі і не усунені, тому, на його думку, висновки суду щодо пропуску строку на оскарження дій державних виконавців, є безпідставними. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Визнаючи скаргу ОСОБА_1 неподаною та повертаючи таку скаржнику, суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що скаржник у встановлений судом строк не усунув усіх недоліків, вказаних в ухвалі суду про залишення скарги без руху.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання удового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 449 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частина 3 ст. 449 ЦПК України передбачає, що пропущений з поважних причини строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2020 р. на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції /м. Львів/ керівник, третя особа на стороні скаржника стягувача, яка не заявляє самостійних вимог: Вільна професійна спілка інженерно-технічних працівників ДАП «Львівські авіалінії» щодо невиконання рішень судів по стягненню заробітної плати.

Ухвалою суду від 25.06.2020 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та вказано, в який строк та які саме порушення вимог ЦПК України скаржнику слід усунути.

Як на підстави для залишення скарги ОСОБА_1 без руху, суддя посилається на те, що скарга не відповідає положенням п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України; невірно зазначено коло осіб, які беруть участь у справі, а саме, не зазначено, хто є боржником; скаржником не зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат; відсутнє підтвердження про те, що ОСОБА_1 не подано іншого позову; всупереч вимогам п.5 ч.3 ст. 175, п.8 ч.2 ст. 175 ЦПК України, скаржником не долучено до матеріалів скарги постанови про закінчення виконавчих проваджень, на які він посилається у скарзі. Крім цього, ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк звернення до суду зі скаргою, якщо суд вважатиме його пропущеним, однак не зазначає поважних причин для його поновлення.

В ухвалі від 25.06.2020 року зазначено термін усунення вищезазначених недоліків 5 днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без розгляду.

Рекомендованим поштовим відправленням підтверджується, що ухвала суду від 25.06.2002 року була вручена ОСОБА_1 27.07.2002 року.

Матеріалами справи підтверджується, що 29.07.2020 року ОСОБА_1 подав суду заперечення на вказану ухвалу.

В оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що 29.07.2020 р. ОСОБА_1 подав суду заперечення на вказану ухвалу та разом із поданими запереченнями ОСОБА_1 подав копії постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП№31176769, ВП №36443325, ВП №40665817, чим частково усунув вказані в ухвалі суду недоліки, однак не усунув інших, вказаних в ухвалі суду недоліків.

На думку колегії суддів невиконання ОСОБА_1 в повному обсязі вимог ухвали судді від 25.06.2020 року про залишення скарги ОСОБА_1 без руху, не перешкоджає вирішенню суддею питання про відкриття провадження у справі, оскільки недоліки, зазначені в ухвалі про залишення скарги без руху, можуть бути усунуті під час розгляду справи по суті, при вирішенні судом питання підставності (безпідставності) вимог до осіб, зазначених скаржником суб`єктами оскарження.

Крім цього, подання доказів у справі можливе і на наступних стадіях цивільного процесу, а тому суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про повернення ОСОБА_1 поданої ним скарги саме з цих підстав.

З ухвали судді від 25.06.2020 року про залишення скарги ОСОБА_1 щодо невиконання рішень судів по стягненню заробітної плати без руху, вбачається, що однією із підстав залишення скарги без руху було те, що ОСОБА_1 не наведено поважних причин для поновлення пропущеного десятиденного строку на подання скарги.

Подавши скаргу, ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії керівника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів щодо невиконання рішень судів по ВП № 31176769, 36443325, 40665817, 48331832; скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень № 31176769, 36443325, 40665817; зобов`язати керівника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих виконати рішення судів по виконавчих провадженнях № 31176769, 36443325, 40665817, 48331832 з урахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права та свободи.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює попущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до роз`яснень п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такий строк є процесуальним і може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії, чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Зі змісту скарги ОСОБА_1 вбачається, що з клопотанням про поновлення строку на подання скарги він до суду не звертався, скаржник вважає, що строк на звернення зі скаргою ним не пропущений, оскільки рішення судів залишились не виконаними, і зазначає про те, що якщо суд дійде висновку, що строк на звернення зі скаргою ним пропущений, просить його поновити.

Разом з тим ОСОБА_1 у скарзі не зазначає причин, з яких ним пропущено строк на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, а відтак суд позбавлений можливості дати оцінку поважності чи неповажності причин пропуску строку на оскарження бездіяльності державного виконавця.

А відтак, встановивши, що ОСОБА_1 пропустив визначений частиною 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, і не надав доказів на підтвердження поважності причини його пропуску, суд першої інстанції повинен був залишити скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про невиконання рішень судів по ВП № 31176769, 36443325, 40665817; скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень № 31176769, 36443325, 40665817; зобов`язання керівника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих виконати рішення судів по виконавчих провадженнях № 31176769, 36443325, 40665817 з урахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» залишити без розгляду, а не визнавати скаргу в цій частині вимог неподаною та повертати скаргу ОСОБА_1 .

За вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій керівника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів щодо невиконання рішень судів по ВП № 31176769, 36443325, 40665817; скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень № 31176769, 36443325, 40665817; зобов`язання керівника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих виконати рішення судів по виконавчих провадженнях № 31176769, 36443325, 40665817 з урахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

В ухвалі від 25.06.2020 року про залишення скарги ОСОБА_1 без руху йдеться про те, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду зі скаргою вказує на невиконання суб`єктом оскарження рішень судів за 2011 - 2015 роки та обґрунтовує свою скаргу, покликаючись на постанову Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №462/8526/14-ц та постанову Львівського апеляційного суду від 29.05.2019 року у справі №462/8526/14 ц, якою визнано неправомірними дії Залізничного ВДВС Львівського МУЮ, скасовано постанову Залізничного ВДВС від 30.09.2015 року ВП №48331832 про закінчення виконавчого провадження; зобов`язано Залізничний ВДВС Львівського МУЮ вжити заходів для виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.06.2015 року, з урахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

З матеріалів справи вбачається, що заступником начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Антощуком Б.В. від 25.06.2019 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №462/8526/14-ц про стягнення з ДПА «Львівські авіалінії» 1593279.32 грн. заборгованості, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його виконання.

А відтак, в цій частині вимог скарги строк на звернення до суду зі скаргою що стосується виконання рішення у ВП №48331832, не пропущений, скарга в цій частині вимог не може бути залишена без розгляду.

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує гарантоване п.1 ч.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року скасувати та ухвалити постанову, якою скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій керівника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів щодо невиконання рішень судів по ВП № 31176769, 36443325, 40665817; скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень № 31176769, 36443325, 40665817; зобов`язання керівника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих виконати рішення судів по виконавчих провадженнях № 31176769, 36443325, 40665817 з урахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» - залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику право на повторне звернення до суду з вищезазначеними у скарзі вимогами на загальних підставах.

Скаргу ОСОБА_1 в частині решти вимог скарги, а саме, що стосується виконання виконавчого листа №462/8526/14-4, виданого 29.07.2015 року, виконавче провадження №48331832, направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 23.12.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.