21.12.2020 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря Ковальчук М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 11.04.2007 року вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . У цій квартирі зареєстрований відповідач, який є її зятем, та з 2012 року за місцем своєї реєстрації не проживає. На прохання позивача знятися з місця реєстрації не реагує. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що позов підтримують.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не направив.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Місце проживання відповідача зареєстроване в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Керуюча Компанія «Домком Житомир» № 1273 від 02.09.2020 року.
Згідно акту комісії ТОВ «Керуюча Компанія «Домком Житомир» від 02.09.2020 року відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2012 року по теперішній час.
Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 та його фактичне непроживання в ній без поважних причин з 2012 року. Тому суд вважає, що реєстрацією місця проживання відповідача в квартирі, частка якої перебуває у власності позивача, порушуються її права як співввласника та їй створюються перешкоди у користуванні належною їй часткою нерухомого майна, через що підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування нерухомим майном за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391, 405 ЦК України.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України та оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 9 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збіру сумі 840,80 грн.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 391, 386, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути ізОСОБА_2 в дохід держави 840,80 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер у справі відсутній у зв`язку з неможливістю однозначної ідентифікації фізичної особи згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит суду).

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 )

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ).

Суддя Л.М. Семенцова