Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5711/16-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 51 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/5711/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області, про визнання батьківства, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з 1992 року по 2000 рік, а також періодично протягом 2001 року, перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та між ними існували стосунки, властиві подружжю. Створивши сім`ю, шлюб вони не зареєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька

ОСОБА_3 вказує, що в актовому записі про народження дитини батько записаний з її слів, оскільки відповідач на той час відмовився подавати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану. Так, прізвище доньки та її батька було зазначене « ОСОБА_4 », а по батькові дитини, та ім`я й по батькові батька зазначені вірно: « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 », відповідно.

Оскільки донька має право знати про своє походження та про те, хто є її біологічним батьком, позивач просила встановити, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 .

Окрім того, просила внести зміни до актового запису про народження доньки, вказавши у графі «відомості про батька» замість « ОСОБА_8 » - « ОСОБА_2 », та у графі « прізвище дитини» - « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_4 ».

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №1332 від 25 липня 2000 року, здійсненого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, вказавши у графі « відомості про батька» замість « ОСОБА_8 » - « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 », у графі «прізвище дитини» замість « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_9 ».

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що у справі відсутні докази, які підтверджують ту обставину, що він є батьком ОСОБА_7 . При вирішення спору суд помилкового застосував положення СК України, оскільки дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, спірні правовідносини регулюються норами КпШС України.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи. Викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 , дошлюбне прізвище якої було « ОСОБА_4 », є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У актовому записі про народження батьком зазначений « ОСОБА_8 ». Запис про батька здійснений зі слів позивачки.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 52 КпШС, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема, ч.2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до положень ст. 53 КпШС України, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна ( піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Отже, законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливе за наявності належних і обґрунтованих доказів ( відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

На обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 надала суду копії світлин із зображеннями сторін, які свідчать про те, що вони брали участь у святкуванні певних подій. Однак, зазначені докази не є достатнім та беззаперечним підтвердженням того, що відповідач визнавав своє батьківство стосовно ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу методом ДНК аналізу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз.

Відповідно до висновку експерта від 13 грудня 2019 року №103-329-2019 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_7 , народженої ОСОБА_10 , виключається.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 4 лютого 2020 року.