Справа № 638/500/19
Провадження № 2/638/51/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.01.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Штих Т.В.

за участю секретаря Вакула І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі суму 928048,22 грн. (дев`ятсот двадцять вісім тисяч сорок вісім гривень 22 коп.), з яких: 800000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 коп.) за розпискою від 01.06.2017 року; інфляційні збитки за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання в розмірі 95 040.00 грн. (дев`яносто п`ять тисяч сорок гривень 00 коп.); три відсотки річних за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання в розмірі 33 008.22 грн. (тридцять три тисячі вісім гривень 22 коп.).

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 , зазначає, що 01.06.2017р. він зайняв в борг своєму знайомому ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 800000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 коп.). Даний факт підтверджується відповідною власноручною розпискою ОСОБА_2 від 01.06.2017 року, складеною в м. Харкові. Відповідно до вказаної вище розписки, ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання повернути мені грошову суму в розмірі 800000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 коп.), не пізніше ніж 01.09.2017р. (перше вересня дві тисячі сімнадцятого року). Проте, коли 01.09.2017р. та неодноразового після цієї дати позивач звертався до відповідача з проханням повернути вказані вище гроші, відповідач повідомив ОСОБА_1 , що коштів в нього на даний час немає, розрахуватися з позивачем він не може.

На думку позивача, такі дії ОСОБА_2 не відповідають вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми з огляду на наступне.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Воробйова Олексія Олеговича, яка діє на підставі довіреності серії ННМ № 931288 від 10.01.2019 року, ордеру адвоката серії ХВ № 525000094 від 10.01.2019 року, надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності позивача та представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно із ст. ст.13,81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 01.06.2017 року.

На підставі договору позики ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв суму позики у розмірі 800000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 коп.)., що підтверджується розпискою від 01.06.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 прийняті на себе зобов`язання за договором позики виконала в повному обсязі.

Відповідач зобов`язався повернути Позивачу суму позики не пізніше ніж 01.09.2017р. (перше вересня дві тисячі сімнадцятого року), що підтверджується розпискою від 01.06.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, до 01.09.2017 року (перше вересня дві тисячі сімнадцятого року)., Відповідач суму позики не повернув, чим порушив умови договору позики.

Вимогу Позивача повернути суму позики Відповідач ігнорує, чим фактично ухиляється від виконання свого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На початку 2019 року, після спливу строку повернення позики, ОСОБА_1 звернулася з усною вимогою до відповідача, щодо повернення грошових коштів.

Однак, ОСОБА_2 , вказані вимоги проігнорував, ніяких пояснень не надав, почав уникати зустрічі з Позивачем. До того ж протягом 2017 та 2018 років, Відповідачем не було повернуто навіть частини боргу, ніяких дій на виконання договору позики він не вчиняв, на примирення та угоду з позивачем не погоджувався.

Відповідач ОСОБА_2 зобов`язання з повернення суми позики в розмірі 800000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 коп.) не виконує.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (не належне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ст. 1048 ЦК України закріплено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, договір позики є відплатним і розмір процентів у випадку їх не встановлення договором визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Розрахунок інфляційних збитків Позивача за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання, встановленого розпискою від 01.06.2017 року:

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
800000грн.01.09.201715.01.2019

Розраховується за формулою:

[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період

[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Розрахунок інфляційних збитків.

Місяці простроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції
Вересень 2017 - Вересень 2018102 101.2 100.9 101 101.5 100.9 101.1 100.8 100 100 100 101.9111.88800 000.00895 040.0095 040.00
Всього: 95 040.00

З викладеного вище вбачається, що інфляційні збитки Позивача за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання, встановленого розпискою від 01.06.2017 року, складають 95 040.00 грн. (дев`яносто п`ять тисяч сорок гривень 00 коп.).

Також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок трьох процентів річних за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання перед Позивачем, встановленого розпискою від 01.06.2017 року:

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
800000грн.01.09.201715.01.2019

Дата початку нарахування:01.09.2017.

Дата закінчення нарахування:15.01.2019.

Відсоткова ставка:3% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
01.09.201715.01. 000.00333 008.22
Всього: 502 33 008.22

З викладеного вище вбачається, що три відсотки річних за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання переді мною, встановленого розпискою від, складають 33 008.22 грн. (тридцять три тисячі вісім гривень 22 коп.).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з Відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь Позивача ОСОБА_1 сума заборгованості за договором позики від 01.06.2017 року в розмірі 928048,22 грн. (дев`ятсот двадцять вісім тисяч сорок вісім гривень 22 коп.), з яких: 800000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 коп.) за розпискою від 01.06.2017 року; інфляційні збитки за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання в розмірі 95 040.00 грн. (дев`яносто п`ять тисяч сорок гривень 00 коп.); три відсотки річних за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання в розмірі 33 008.22 грн. (тридцять три тисячі вісім гривень 22 коп.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір у розмірі 9 280,48 (дев`ять тисяч двісті вісімдесят гривень 48 копійок).

На підставі ст.ст.526,530,533,546, 548, 549, 610,611, 612,626, 1046,1047,1048,1049 ЦК України, керуючись ст. ст.10,12,13,18,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 15.05.2012, РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Київським МВР ХМУ УМВС України в Харківській області 11.05.2003, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) суму боргу в розмірі 928 048,22 (дев`ятсот двадцять вісім тисяч сорок вісім грн. 22 коп.) грн., з яких:

-800 000,00 (вісімсот тисяч грн. 00 коп.) за розпискою від 01.06.2017;

-Інфляційні збитки за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання в розмірі 95 040,00 (дев`яносто п`ять тисяч сорок грн. 00 коп.) грн.;

-Три відсотки річних за час прострочення ОСОБА_2 свого грошового зобов`язання в розмірі 33 008,22 (тридцять три тисячі вісім грн. 22 коп.) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 15.05.2012, РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Київським МВР ХМУ УМВС України в Харківській області 11.05.2003, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) суму судового збору в розмірі 9 280,48 (дев`ять тисяч двісті вісімдесят грн. 48 коп.) грн..

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлений 23.01.2020.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: суддя Т.В. Штих.