ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5073/20 Номер провадження 22-ц/814/2431/20Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Хіль Л.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс», в особі адвоката Литвиненко Анни Іванівни,

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 вересня 2020 року, постановлене суддею Бугрієм В.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з управління будинком,

в с т а н о в и в:

09.06.2020 ТОВ «УК «Сервіс Плюс» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління будинком за період з 01.01.2019 по 01.06.2020 у розмірі 5 057,75 грн., 3% річних в сумі 113,35 грн. та 197,05 грн. інфляційних нарахувань, а всього 5 368,15 грн. та 10 219,00 грн. судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що протоколом зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 від 02.04.2018 ТОВ «УК «Сервіс Плюс» визначено управителем такого будинку, встановлено перелік та вартість послуг.

Товариство у повному обсязі виконує взяті на себе зобов`язання, зокрема, забезпечує електропостачання місць загального користування будинку та ліфтів, а також їх повне технічне обслуговування, прибирання під`їздів та прибудинкової території, обслуговування внутрішньо будинкових мереж газопостачання, водопостачання, водовідведення та електропостачання, вивезення твердих побутових відходів.

ОСОБА_1 , будучи власником кв. АДРЕСА_2 , такі послуги з управління будинком отримує, але ухиляється від їх оплати, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, товариство просить стягнути із відповідача в судовому порядку згідно вимог позову.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 11.09.2020 у задоволенні позову ТОВ «УК «Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з управління будинком відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не доведено виникнення договірних відносин щодо надання послуг управління багатоквартирним будинком між ТОВ «УК «Сервіс Плюс» та ОСОБА_1 , а також їх фактичне надання.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, ТОВ «УК «Сервіс Плюс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнувши із відповідача судові витрати, включно із витратами на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Наголошує, що у спірних правовідносинах предмет доказування становить факт надання ТОВ «УК «Сервіс Плюс» послуг з управління будинком по АДРЕСА_1 відповідачу, як одному із співвласників будинку.

Факт надання товариством таких послуг підтверджується наявними у справі копіями підрядних договорів з підрядними організаціями на вивіз побутового сміття (КАТП-1628), повного технічного обслуговування ліфтів (ПП «Полтаваліфт», ДП «Полтаваліфт»), обслуговування внутрішньо будинкових мереж газопостачання (ПАТ «Полтавагаз»), прибирання під`їздів (ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 ), журналами прийняття-виконання аварійних заявок, актами виконаних робіт, платіжними дорученнями на оплату послуг. Такі докази районний суд помилково не прийняв до уваги, не надав їх оцінки та не навів у рішенні мотивів їх відхилення, чим порушив вимоги ст.89 ЦПК України.

Просить врахувати обставини, встановлені у справі №554/1256/19 та застосувати до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду України від 20.04.2016 по справі №6-2951цс15, згідно якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Зазначає, що постанова Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №554/608/19 про відмову в стягнення боргу із ОСОБА_1 , є відміною від справи №554/5073/20 обґрунтуванням вимог та об`ємом доказів.

Вказує на описки в рішенні районного суду та його суперечливі висновки, що у позивача викликає сумніви в об`єктивності розгляду справи.

Вважає, що районний суд порушив вимоги ст.376 ЦПК України, оскільки не застосував до спірних правовідносин норми закону, якими вони врегульовані, зокрема, ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в частині порядку надання управителем та отримання споживачем послуг з управління, ст.ст.322,382 ЦК України.

02.12.2020 відповідачем подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін, стягнувши з позивача на його користь 1 500,00 грн.

Вважає, що позивач замовчав практику судів у подібних правовідносинах, зокрема, у справах №554/3984/19, №554/608/19, та, що у цьому спорі позивач також не довів виникнення договірних відносин щодо надання послуг управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 між ТОВ «УК «Сервіс Плюс» та співвласниками указаного будинку, включно із відповідачем. Оскільки протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку складений і підписаний ОСОБА_4 , про яку відсутня інформація як про співвласника будинку чи уповноважену на такі дії особу.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно./а.с.7/

Зборами співвласників багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 від 02.04.2018, вирішено:

1. Визначено управителем багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ТОВ «УК «Сервіс Плюс»;

2. Затверджено умови договору про надання послуг з управління. Власник квартири чи нежитлового приміщення приєднується до договору шляхом оформлення та підписання заявки про приєднання до договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання управителем від співвласника заяви-приєднання до умов договору, або безпосереднє підписання даного протоколу, договору, або сплачений рахунок (квитанція) управителя за надання послуг з управління. Форма договору про надання послуг з управління додається та є невід`ємною частиною даного протоколу;

3. Визначено наступний перелік послуг, які надаються управителем в межах надання послуг з управління багатоквартирним будинком та їх розмір, який розраховується за 1 кв.м. загальної площі квартири чи нежитлового приміщення: загальна площа квартир 3706,0; купівля електроенергії для освітлення місць загального користування та ліфтів, грн. 2349,00; обслуговування ліфтів, грн. 2257,00; обслуговування внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, грн. 484,13; обслуговування внутрішньо будинкових електричних мереж, грн. 373,01; прибирання прибудинкової території, грн. 1600,00; вивезення побутових відходів, грн. 41,00; прибирання під`їзду, грн. 800,00; обслуговування мереж газопостачання, грн. 410,30; адміністративні витрати, грн. 1925,07; єдиний податок, 5% - 541,17; винагорода управління, 10% - 983,95. Всього грн. за 1 кв.м 3,19;

4. Визначено, що відповідно до п.5 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» затверджений даним протоколом договір про надання послуг з управління є обов`язковим для виконання всіма співвласниками незалежно від його підписання./а.с.12-15/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що позивачем не доведено фактичного надання послуг з управління багатоквартирним будинком та факту виникнення таких договірних відносин між ТОВ «УК «Сервіс Плюс» та ОСОБА_1 , оскільки витяг із протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 02.04.2018 не підписано усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, натомість складений і підписаний особою, інформація про яку, як про співвласника будинку чи уповноважену особу на такі дії, у протоколі загальних зборів та у матеріалах справи відсутня. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 20.02.2020 у справі №554/608/19.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується. Висновки районного суду, що набуття позивачем прав управителя багатоквартирного житлового будинку відбулося з порушенням норм діючого законодавства України за відсутності договірних правовідносин з надання послуг, ґрунтуються на припущеннях, без встановлення фактичних обставин, що мають значення для справи, та обмежується цитуванням постанови Верховного Суду, яка не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки зумовлена іншими підставами позову та його обґрунтуванням.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено обов`язки власника своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.

Укладання договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов`язковим і не залежить від членства в об`єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів в судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об`єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору (п.п.5,6 ст.13 цього Закону).

Із матеріалів справи убачається, що позивач, звертаючись в суд із цим позовом, пов`язує підстави нарахування заборгованості із тим, що як управитель будинку, надає споживчі послуги з управління будинком по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , а тому відповідно до положень ст.162 ЖК України та ст.322 ЦК України, несе тягар її утримання, включно з оплатою комунальних послуг.

Із наведених підстав ОСОБА_1 , як споживач, зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13 та від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15.

Факт надання позивачем послуг з утримання будинків підтверджується укладеними договорами з підрядними організаціями на вивіз побутового сміття (КАТП-1628), повного технічного обслуговування ліфтів (ПП «Полтаваліфт», ДП «Полтаваліфт»), обслуговування внутрішньо будинкових мереж газопостачання (ПАТ «Полтавагаз»), прибирання під`їздів (ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 ), журналами прийняття-виконання аварійних заявок, актами виконаних робіт, платіжними дорученнями на оплату послуг, що містяться в матеріалах справи./а.с.1-168 т.1/

Відповідно до принципу змагальності цивільного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Доказів, які б з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, спростовували факт надання позивачем послуг з управління будинком, відповідачем не надано, а тому районний суд, безпідставно перейнявши процесуальний обов`язок відповідача на їх спростування, дійшов помилкового висновку про необґрунтованість вимог позову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про належно обґрунтовані позовні вимоги, оскільки наданий позивачем розрахунок підтверджує розмір боргу відповідача за період з 01.01.2019 по 01.06.2020, виходячи із встановлених тарифів та обсягу наданих послуг, у розмірі 5 057,75 грн./а.с.9 т.1/

Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України, відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, що з урахуванням наданого позивачем розрахунку становить 197,05 грн. та 113,35 грн. відповідно./а.с.10,11 т.1/ Доказів, які б спростовували розмір заборгованості, відповідачем не надано.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ТОВ «УК «Сервіс Плюс» та скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового, яким позов ТОВ «УК «Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з управління будинком задовольнити.

У відповідності до ст.141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ТОВ «УК «Сервіс Плюс» підлягають стягненню понесені товариством судові витрати за подачу позову в розмірі 2 102,00 грн., апеляційної скарги в розмірі 3 153,00 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн./а.с.1 т.1,а.с.7, 11 т.2/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс», в особі адвоката Литвиненко Анни Іванівни, - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 вересня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з управління будинком - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» (м.Полтава, вул.Європейська,6А, , НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк» в м.Полтава, МФО 331401) заборгованість за послуги з управління будинком за період з 01.01.2019 по 01.06.2020 у розмірі 5 057,75 грн., 3% річних в сумі 113,35 грн. та 197,05 грн. інфляційних нарахувань, а всього 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 15 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» 5 255,00 грн. судового збору та 5 000,00 грн. правничих витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.12.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

Л.М. Хіль