Справа № 703/2303/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Бондаренко А.І.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 5 червня 2019 року звернулася до Смілянського міськрайонного суду з позовом, в якому просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення донькою навчання та не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день подачі позову навчалася на 3 курсі Смілянського коледжу харчових технологій, факультет - маркетолог, на денній формі навчання. Відповідач коштів на навчання доньки не надає, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України позивач просила стягувати з відповідача аліменти в судовому порядку.

Ухвалою судді від 20 червня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у позовних вимогах позивачки. Зазначив, що позивачка ніяким чином не навела та не підтвердила належними і допустимими доказами, яку суму коштів вона витрачає щомісячно, зокрема на придбання підручників, харчування, проїзд від місця проживання до місця навчання. Крім того на день подання відзиву донька згідно довідки навчального закладу курс навчання закінчила 30 червня 2019 року. Відповідач має незадовільний стан здоров`я, хворіє та витрачає значні кошти на лікування є інвалідом другої групи і не в змозі на даний час надавати матеріальну допомогу. Норма ст. 199 СК України передбачає стягнення аліментів на навчання дитини за умови, що дитина потребує матеріальної допомоги а батьки можуть надавати таку допомогу. Таким чином позов є необгрунтованим, відповідач позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на повнолітню доньку а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимогах.

21 серпня 2019 року позивачкою до суду подано заперечення на відзив відповідача в якому вона зазначила, що донька ІНФОРМАЦІЯ_2 зарахована до Національної академії внутрішніх справ в м. Києві на державну форму навчання за державним замовленням тому потребує матеріальної допомоги.

В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених в позовній заяві та запереченнях на відзив та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засідання просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку неможливістю надавати матеріальну допомогу та необгрунтованістю вимог позивача.

Залучена ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала письмові пояснення в яких зазначила, що потребує матеріальної допомоги від батька, просила справу розглянути без її участі.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи приходить до наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи, які містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Як встановлено із матеріалів справи та не оспорюється її учасниками те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 грудня 2000 року вбачається, що за час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копії довідки № 1941 від 20 грудня 2018 року, виданої Смілянським коледжем харчових технологій НУХТ встановлено, що ОСОБА_3 навчалася на третьому курсі денної форми навчання за спеціальністю маркетинг з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року.

З наданої позивачем до заперечень на відзив на позовну заяву відповідача 21.08.2019р. копії довідки Національної академії внутрішніх справ від 20.07.2019р. № 46/11-3058 ОСОБА_3 з 27.08.2019 р зарахована на навчання до Національної академії внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням (наказ № 140 о/с) Період навчання не зазначено.

У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний Суд у справі № 644/3610/16-ц, від 17.04.19р. роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання суду надано копії документів: копії товарних чеків на придбання чемодану, кросівок, копії касових чеків на придбання ліків та копії проїзних документів. Однак такі докази не приймаються до уваги судом, оскільки з наданих копій документів не можливо достовірно встановити що ці витрати понесені ОСОБА_3 - доньки сторін у справі, саме на навчання. Крім того по купівлі лікарських засобів не надано документів, які б підверджували призначення зазначених ліків донькі, яка продовжує навчання.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 надав суду копію довідки до акта МСЕК серії 10 ААА № 245472, копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 відповідно до якого відповідач перебуває на обліку в Пенсійному фонді України, є інвалідом другої групи безтерміново. З медичної виписки та доданих копії касових чеків на придбання ліків вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров`я хворіє та потребує постійного прийому ліків та витрачає значні кошти на своє лікування.

Таким чином проаналізувавши усі доводи та надані докази у справі суд зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, однак приходить до висновку, що потреба дитини у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням залишилася не доведеною в ході розгляду даної справи, оскільки дитина навчається на державній формі навчання, інших доказів матеріали справи не містять.

Також судом було встановлено, що відповідач не має матеріальної можливості надавати таку допомогу, оскільки є інвалідом другої групи і єдиним джерелом його доходів є пенсія.

Крім того позивач як до так і під час розгляду справи не змінила підставу позову. Надана копія довідки про зарахування доньки на навчання до Національної академії внутрішніх справ (ІV - го рівня акредитації) на денну форму навчання за державним замовленням немає відповідних даних щодо початку терміну навчання ОСОБА_3 та терміну самого навчання, що є обов`язковим для встановлення терміну стягнення аліментів на навчання.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач, як на єдину підставу, яка доводить сам факт навчання ОСОБА_3 посилається саме на вище вказану копію довідки, однак суд не сприймає її як належний та допустимий доказ у справі в зв`язку з тим, що вона не завірена належним чином та її оригінал не було надано позивачем до суду під час судових засідань.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оскільки оригінал довідки судом під час судового засідання оглянуто не було, а копія належним чином не завірена то суд не бере відповідний доказ до уваги.

Ч. 1,7 ст. 81 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином позивач на надала належних доказів того, що повнолітня донька на теперішній час продовжує навчання.

Як передбачено ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно доданих до позовної заяви документів позивач ОСОБА_1 та її повнолітня донька ОСОБА_3 проживають за різними адресами: місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , а її донька, яка є третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_3 є неналежним позивачем у даній справі, оскільки повнолітня донька, яка продовжує навчання, з нею не проживає.

З наведених підстав та проаналізувавши усі доводи, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки залишилися не доведеними в ході розгляду справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач при подачі позову була звільнення від сплати судового збору, а позов до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 95, 141, 263- 265, 273, 354 ЦПК України суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 іпн НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , іпн НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 іпн НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 січня 2020 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький