Справа №333/5356/19
Провадження №2/333/344/20
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на ј частину квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на ј частину квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.06.1995 року між брокером ОСОБА_4., який діє на підставі договору доручення № 361.М від 15.06.1995 року від імені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з однієї сторони та брокером ОСОБА_7 діючого на підставі с договором доручення № 370.М від 15.06.1995 року від імені громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , було укладено договір міни нерухомості зареєстрований за № 185.М. АТ «Запорізька Регіональна Біржа Нерухомості» відповідно до ст.15 ЗУ «Про товарину біржу». Внаслідок укладення вказаного договору громадяни ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , набули право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання п. 9 Договору та вимог ч. 2 ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, даний договір пройшов державну реєстрації в ЗМБТІ, відповідні відомості про нових власників були внесені в технічний паспорт на квартиру та містяться у матеріалах інвентаризаційної справи.

В подальшому частки власників квартири, що вказана вище, змінювались. Перехід права власності відбувався внаслідок спадкування після смерті ОСОБА_8 , перейшло право власності на його частку до ОСОБА_9 , яка в подальшому подарувала 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , що підтверджується договором дарування, посвідченого п`ятого лютого дві тисячі восьмого року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Щур М.А., зареєстровано в реєстрі за №521.

Тобто, на даний час Квартира АДРЕСА_2 належить повністю - ОСОБА_3 , 3/4 частини на підставі договору дарування, що вказаний вище, а 1/4 частина - на підставі договору 185.М міни нерухомості, зареєстрованого Запорізькою Регіональною біржею нерухомості 15.06.1995 року.

На даний час позивач має бажання розпорядитися належною йому квартирою, але у звязку із втратою у 2008 році оригіналу договору 185.М міни нерухомості, зареєстрованого Запорізькою Регіональною біржею нерухомості .5.06.1995 року, який є правовстановлюючим документом на 1/4 частину вказаної квартири, такої можливості немає.

21.08.2019 року позивач звернулася із заявою про державну реєстрацію прав на вказану частку та за рішенням державного реєстратора від 27.08.2019 року № 48393406 було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обмежень, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документу - підставі договору 185.М міни нерухомості, зареєстрованого Запорізькою Регіональною біржею нерухомості 15.05.1995 року.

Позивач через свого представника намагався з`ясувати, чи є на даний час Запорізька Регіональна біржа нерухомості, та чи можливо отримати дублікат договору міни.

Відповідно до відповіді Головного управління статистики станом на 19.08.2019 року юридична особа Закрите акціонерне товариство «Запорізька регіональна біржа нерухомості» має , місцезнаходження 69001, м.Запоріжжя, вул. С.Тюленіна, буд.7. Дата та номер реєстрації 10.06.1993 року. Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», введеного в дію з 01.07.2004 року , Закрите акціонерне товариство «Запорізька регіональна біржа нерухомості» не проходило перереєстрацію та не було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Цей факт є непрямою ознакою, що вказана юридична особа фактично припинила своє існування, однак не подала відповідний пакет документів для свого припинення відповідно до законодавства.

Також було направлено рекомендованим листом - Адвокатський запит 21.08.2019 року на юридичну адресу - Закритого акціонерного товариства «Запорізька регіональна біржа нерухомості», , місцезнаходження 69001, м.Запоріжжя, вул. С.Тюленіна, буд.7, стосовно можливості отримати дублікат відповідного правоустановлюючого документу.

Вказаний рекомендований лист було повернуто відправнику 10.09.2019 року, з вказівкою про його невручення з причин «не значиться».

Оригінал правоустановлюючого документу на 1/4 частки квартири - договору 185.М міни нерухомості, зареєстрованого Запорізькою Регіональною біржею нерухомості 15.06.1995 року немає можливості надати державному реєстратору для реєстрації права власності, було прийнято рішення відкликати заяву про реєстрацію права власності та повернути копії документів, та оригінал відповіді БТІ, для звернення до суду для захисту своїх прав.

Оскільки сторона договору, а саме ОСОБА_3 повністю виконав умови договору міни, договір відповідно до вимог ч. 2 ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року зареєстрований ЗМБТІ, позивач на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК України в редакції 1963 року і ст. 49 Закону України «Про власність» набув право на відповідну частку власності на спірну квартиру і правомірно володіє нею.

Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визначаються державною. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в раз вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Як, вже зазначалось вище 21.08.2019 року позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та рішенням державного реєстратора від 21.08.2019 року № 48393406 державна реєстрація права власності на ј частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , була зупинена, оскільки ним не надано оригінал правовстановлюючого договору. А оскільки вищевказаний договір було втрачено в 2008 році, надати його оригінал немає можливості, тому 05.09.2019 року заява про реєстрацію була відкликана, та прийнято рішення звертатись до суду.

Оскільки оригінал договору міни 185.М від 15.06.1995 року було втрачено, тому надати його на реєстрацію позивач можливості немає. У зв?язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, посвідченого нотаріально та відсутністю інформації у державному реєстрі прав на нерухоме майно, позивач позбавлений можливості розпорядитись своєю власністю.

Представник позивача, який діє на підставі договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 , який 15.06.1995 року підписав договір міни № 185.М, але не набув у встановленому законом порядку права власності на квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема державна реєстрація прав є обов?язковою. Інформація про право на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

-якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

-якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов?язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень;

Згідно п.3 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до закону України «Про державну реєстрацію речових пав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об?єкти нерухомого майна проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з?ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.45 ЦК України 1963 року, недодержання форми угоди, яку вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно п. 4 ст. 203 ЦК України правочин може вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.715 ЦК України, за договором міни (бартеру) кожна особа із сторін зобов?язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

Згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вiд 01 липня 2004 року № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз`яснень викладених у п. 37 Постанови Пленуму ВВСУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб?єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Згідно листа з Головного Управління статистики у Запорізькій області від 13.08.2019 року, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», введеного в дію з 01.07.2004 року, закрите акціонерне товариство «Запорізька регіональна біржа нерухомості» не проходило перереєстрацію та не було до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються:

- копією паспорту позивача , згідно якого підтверджується особа ОСОБА_3 ;

- копією договору міни за № 185.М, згідно якого підтверджується укладення 15 червня 1995 року, внаслідок укладення якого громадяни ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , набули право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований Запорізькою Регіональною Біржею нерухомості;

- копією договору дарування частини квартири від 05.02.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 521;

- копією витягу з Державного реєстру правочинів за № 5392637 від 05.02.2008 року;

- копією технічного паспорту, згідно якого підтверджується технічна характеристика квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 31,13 кв. м.

- копією рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.08.2019 року за № 48393406;

Отже судом встановлено, що право власності на вищевказану частку квартири зареєстроване у встановленому законом порядку, проте позивачами втрачено оригінал договору міни.

На підставі наведеного, суд вважає, що право власності позивача ОСОБА_3 на вищевказану квартиру є доведеним, та у зв`язку з відсутністю (втратою) документа, який засвідчує його право власності, позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_2 , набуту на підставі договору міни.

Позивач на відшкодуванні судового збору не наполягав.

Керуючись. ст.ст. 7, 12,13, 81, 209-246, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_2 , у зв?язку з втратою правовстановлюючого документу, а саме договору міни нерухомості 185.М., зареєстрованого АТ «Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості» № 185М від 15.06.1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2020 року.

Головуючий суддя Ю.Р.Піх