РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Рівне

Справа № 2-3889/10

Провадження № 22-ц/4815/157/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

боржник ОСОБА_1 ,

стягувач Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України",

особа яка зверталась із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельник Віталій Віталійович,

за участю представників: боржника та стягувача

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2019 року в складі судді Смолій Л.Д., постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельник В.В. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 7 липня 2017 року подання державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В. задоволено та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобов`язань.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 19 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено та ухвалу Рівненського міського суду від 7 липня 2017 року залишено без змін.

3.09.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заяву мотивує тим, що на її утриманні перебувають непрацездатна мати, яка є пенсіонеркою по віку та має незадовільний стан здоров`я, а також неповнолітня донька, яка на даний час проживає та навчається в Нідерландах, а тому вона змушена виїжджати за межі країни.

Вказує, що жодним чином не ухиляється від виконання своїх зобов`язань та за період з 2011 року по 28.11.2018 року нею було сплачено 503560,17 грн.

Крім того, її зобов`язання за кредитним договором забезпечені іпотекою трикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 травня 2019 року у справі №2-173/2011, у разі забезпечення кредитних зобов`язань іпотекою боржник не може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон.

З наведених підстав просила скасувати їй обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 7 липня 2019 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність ухвали суду в зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, на її думку не відповідає дійсним обставинам справи висновок суду першої інстанції про те, що вона, зволікаючи із прийняттям спадщини після смерті померлого майнового поручителя ОСОБА_2 перешкоджає стягувачу у реалізації його права та не сприяє якнайшвидшому виконанню рішення суду, оскільки вона, як спадкоємиця після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , в передбаченому законом порядку, прийняла спадщину на належну йому квартиру АДРЕСА_2 , яка була передана в іпотеку банку в забезпечення кредитного договору, укладеного між нею та банком, а не отримання нею свідоцтво про право на спадщину, не є перешкодою для проведення виконавчих дій.

Зазначає, що згідно правового висновку Верховного Суду України, що міститься в його постанові від 23.09.2019 року по справі № 6-716 цс 15, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватись у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема судового рішення.

Однак, на погашення кредитного договору, нею було сплачено 503560,17 грн., а тому від виконання судового рішення вона не ухиляється.

Крім того, на розгляді Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду знаходиться її касаційна скарга на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 30 травня 2019 року по справі № 569/24629/18, предметом розгляду якої є законність скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести нову, якою її заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі У країни, накладеного ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 7 липня 2017 року задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ "Державний ощадний банк України" вважає ухвалу законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права на підставі наданих сторонами доказах. Просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у головного державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Мельника В.В. перебуває виконавче провадження №АСВП 45785356 з виконання виконавчого листа №2-3889/10 виданого 29.07.2010 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість по договору кредиту у розмірі 63348,87 дол. США, що станом на 2.06.2010 року згідно офіційного курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 503560,17 грн., судового збору в розмірі 1700 грн. та 120 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем вчинялись дії з примусового виконання вказаного виконавчого листа, однак рішення суду на даний час боржником не виконано.

Згідно ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань - до виконання цих зобов`язань

Відповідно до ч.5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, у випадку, якщо обставини, які стали підставами для обмеження боржника у праві виїзду за межі України перестануть існувати, то боржник має право звернутися до суду із вмотивованою заявою про їх скасування, в порядку, визначеному ЦПК України.

Згідно копії довідки АТ "Ощадбанк" №46/05-09/1641 від 16.08.2019 року заборгованість за кредитним договором №256, укладеним 1.06.2007 року із ОСОБА_1 , станом на 16.08.2019 року становить 43622,53 дол. США

ОСОБА_3 не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що після застосування до неї тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, вона вчиняла активні дії спрямовані на виконання рішення суду та погашення боргу перед стягувачем.

З огляду на те, що обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_1 було застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення про стягнення з неї на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованості по договору кредиту і таке зобов`язання заявником не виконане, то суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України.

Покликання заявника на сплату нею 503560,17 грн. на виконання рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки із постанови державного виконавця від 29.11.2018 року вбачається, що основна частина вказаної суми була сплачена нею ще до постановлення Рівненським міським судом ухвали від 7 липня 2019 року про обмеження її у праві виїзду за межі України.

Крім того, доводи заявника про добровільне погашення нею боргу вже були предметом розгляду апеляційного суду під час оскарження ОСОБА_1 зазначеної ухвали та їм була надана відповідна оцінка.

Не оформлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку права на спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема на квартиру АДРЕСА_2 , що була передана в іпотеку банку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №256 від 1.06.2007 року, заборгованість за яким стягується державним виконавцем в примусовому порядку, також не свідчить про зацікавленість заявника у добровільному виконанні рішення суду та сприяння у цьому.

Доводи апеляційної скарги про те, що у відповідності до ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно, також не можуть бути підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, так як в даному випадку боржник має довести вчинення саме ним дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Оскарження ОСОБА_1 в касаційному порядку ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року у справі №569/24629/18 про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не має правового значення, оскільки вказана ухвала набрала законної сили та є чинною.

Крім того, у разі задоволення Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_1 вона не позбавлена права повторно звернутись до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали не має.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Повне судове рішення складено 22 січня 2020 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.