Справа № 747/806/18
Провадження № 2/747/3/20
РІШЕННЯ

іменем України

16.01.2020 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області у складі

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем ОСОБА_2 вона проживала однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу в період з жовтня 2009 року по лютий 2013 року по АДРЕСА_1 . Від спільного проживання народились діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження дітей відповідач відмовлявся подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяви про реєстрацію батьківства, тому записи про батька дітей у книзі реєстрації народження були проведені в порядку ст. 135 СК України. На час народження дітей сторони проживали разом, вели спільне господарство, відповідач піклувався про дітей, надавав матеріальну допомогу. В лютому 2013 року відповідач залишив позивача та дітей і переїхав на постійне місце проживання в с. Червоний Плугатар, де проживає і на даний час, і з того часу перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач не має можливості належним чином утримувати дітей, оскільки не працює, утримує себе та дітей за рахунок власного господарства, але цих коштів недостатньо, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач зверталась до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей та подати заяву до органів державної реєстрації актів цивільного стану, але відповіді не отримала, крім того, відповідач уникає зустрічей з позивачем, тобто ігнорує її вимоги та не бажає виконувати свій батьківський обов`язок. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 позов до нього не визнав. Згідно поданого відзиву на позов відповідач ніколи спільно з позивачем не проживав, не вів спільного господарства та сімейного бюджету. З 08 липня 1988 року відповідач постійно проживає в АДРЕСА_2 , і не змінював фактичне місце проживання. У період зачаття дітей відповідач знаходився на лікуванні в Талалаївській ЦРЛ, що підтверджується виписками з амбулаторної картки. Крім того, у період з 25.02.2014 по 07.03.2014 відповідач знаходився на лікуванні в обласному протитуберкульозному диспансері в м. Чернігів з діагнозом - закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер справа, що підтверджується епікризом з історії хвороби. 29.05.2018 відповідач здійснював КИТ-обстеження в Роменській ЦРЛ. Оскільки позивачем не надано достовірних доказів, які б підтверджували його батьківство, тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідь на відзив позивачем та заперечення на відповідь на відзив відповідачем до суду не подавались.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала у повному обсязі і просила задовольнити, оскільки відповідач являється батьком її дітей, але не хоче цього визнавати. Він проживав разом з нею з жовтня 2009 року по лютий 2013 року, вони вели спільне господарство, народились діти, він їх доглядав, допомагала також і мати відповідача, яка проживає в с. Рябухи, разом проводили свята. Записувати дітей на себе відповідач не погоджувався, і тому при реєстрації народження дітей відомості про батька вносились з її слів. З лютого 2013 року відповідач з позивачем спільно не проживає, допомоги на дітей не надає, тому крім визнання відповідача батьком її дітей позивач ще просить суд стягнути з нього і аліменти на утримання дітей, оскільки сама вона не працює, проживає за рахунок власного господарства, і не може в повній мірі забезпечити дітей.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, так як відповідач не перебував у шлюбі з позивачем, не проживав спільно з нею в с. Рябухи, на підтвердження цього є довідка Рябухівської сільської ради про те, що відповідач зареєстрований в с. Плугатар, та карточка прописки в будинку позивача в с. Плугатар, з якої вбачається, що відповідач не знімався з реєстрації по місцю свого проживання в АДРЕСА_2 . Крім того, в час зачаття дітей відповідач перебував на лікуванні, зокрема і в Талалаївській ЦРЛ, що підтверджується копіями медичних документів, долучених до відзиву.

Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою подавала клопотання про виклик свідків, клопотання про витребування доказів, а саме - із відділу ДРАЦС повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження її дітей із зазначенням відомостей про батька згідно ст. 135 СК України, та клопотання про призначення судової генетичної експертизи. Відповідач ОСОБА_2 подавав клопотання про виклик свідків. Всі клопотання учасників справи задоволені судом під час підготовчих судових засідань.

Ухвалою від 26 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче засідання на 15 січня 2019 року, яке було відкладено на 22 січня 2019 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи. У підготовчому судовому засіданні 22 січня 2019 року було оголошено перерву до 13 березня 2019 року для надання сторонам можливості вирішення спору в добровільному порядку за клопотанням відповідача. Ухвалою підготовчого судового засідання від 13 березня 2019 року по справі за клопотанням позивача призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Згідно повідомлення судового експерта від 29.05.2019 року на відбір зразків крові, що призначався на 17 травня 2019 року ОСОБА_2 не з`явився, ОСОБА_1 разом з дітьми з`явилась. Повторний відбір зразків крові призначено на 05 липня 2019 року. (а.с.58). Згідно повідомлення судового експерта від 08.07.2019 року на відбір зразків крові, що призначався на 05 липня 2019 року ОСОБА_2 не з`явився, ОСОБА_1 разом з дітьми з`явилась, тому ухвала суду повернулась без виконання (а.с.61). Ухвалою від 29 липня 2019 року провадження по справі відновлено зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 16 серпня 2019 року, яке відкладено на 29 серпня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його належне повідомлення про час і місце розгляду справи. У підготовчому судовому засіданні 29 серпня 2019 року позивач підтримала раніше заявлене клопотання про призначення по справі експертизи, наполягала на її проведенні, тому ухвалою підготовчого судового засідання від 29 серпня 2019 року по справі за клопотанням позивача призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Згідно повідомлення судового експерта від 19.11.2019 року на відбір зразків крові, що призначався на 08 листопада 2019 року ОСОБА_2 не з`явився, ОСОБА_1 разом з дітьми з`явилась, тому ухвала суду повернулась без виконання (а.с. 84). Ухвалою від 16 грудня 2019 року провадження по справі відновлено зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 27 грудня 2019 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 27 грудня 2019 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті на 16 січня 2020 року, та ухвалено здійснити підготовчі дії у вигляді витребування доказів та виклик свідків за клопотанням позивача, та виклик свідків за клопотанням відповідача.

Судом під час розгляду справи по суті встановлені фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні і на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «Батько» зазначено - ОСОБА_8 , в графі «Мати» - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.09.2010 р. (а.с.6). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_6 підставою для запису відомостей про батька була заява матері від 07 ІНФОРМАЦІЯ_2 2010 року і державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). (а.с. 98-99). Крім того в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі «Батько» зазначено - ОСОБА_8 , в графі «Мати» - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.10.2011 р. (а.с.7). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_7 підставою для запису відомостей про батька була заява матері від 12 жовтня 2011 року і державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). (а.с. 96-97). Згідно довідки Рябухівської сільської ради № 578 від 29.10.2018 р. ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 , разом з нею проживають її діти, зокрема - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Діти постійно проживають із матір`ю і знаходяться на її утриманні (а.с.8). ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_2 із письмовим проханням подати заяву до відділу РАЦС про батьківство дітей в порядку досудового вирішення спору (а.с.10).

У судовому засіданні по справі за усним клопотанням позивача ОСОБА_1 про приєднання до матеріалів справи доказів спільного проживання з відповідачем за згодою відповідача та його представника судом було долучено до справи як докази на підставі ч.10 ст. 83 ЦПК України фотографії, так як відповідач ОСОБА_2 категорично заперечував ту обставину, що він проживав спільно з ОСОБА_1 . Сумнівів у достовірності доказів ні відповідач ні його представник в судовому засіданні не виявляли, тому суд їх приймає як належні та допустимі докази, подані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог. Із досліджених в судовому засіданні зазначених доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 разом із позивачем та дітьми проводили спільно час, відповідачем під час дослідження в судовому засідання було визнано ті обставини, що на деяких фото разом із дітьми ОСОБА_1 є його мати, що проживає в с. Рябухи, і яка також брала участь у сімейних святах у будинку ОСОБА_1 , що він також зображений на фото під час сімейних свят, які проводила ОСОБА_1 в своєму будинку (а.с.100-113).

Також судом під час дослідження матеріалів справи встановлена та обставина, що відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях категорично відмовлявся з`являтися до експертної установи для надання зразків для проведення призначеної судом експертизи, мотивуючи це відсутністю коштів на дорогу до м. Києва, в той час як всі витрати на оплату експертизи були покладені судом на позивача ОСОБА_1 . Так, відповідач не з`явився до експертної установи для участі в експертизі, що призначалась на 17 травня 2019 року, на 05 липня 2019 року, на 08 листопада 2019 року, в той час як позивач ОСОБА_1 разом із дітьми в ці дні прибувала до м. Києва для участі в експертизі згідно повідомлень судового експерта, досліджених в судовому засіданні (а.с.58, 61, 84).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що ОСОБА_2 довгий час проживав починаючи з 2009 року і десь до початку 2013 року разом із ОСОБА_1 у с. Рябухи, вони вели спільне господарство, у них народились спільні діти, які дуже схожі на ОСОБА_2 , крім того, його мати приходила до дітей, доглядала їх. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні показали, що вони проживають в с. Плугатар по сусідству з ОСОБА_2 . Свідкам відомо, що він часто їздить в с. Рябухи, так як у нього там проживали батьки. Про те, що у тому селі у нього є діти чи дружина, він їм нічого не говорив.

Під час розгляду справи та оцінки доказів, суд прийшов до висновку про відхилення доказів, які подані відповідачем разом із відзивом на позовну заяву на підтвердження своїх заперечень щодо суті позовних вимог.

Так, судом відхиляються як докази, подані відповідачем разом із відзивом на підтвердження того, що він не являється батьком, так як у період зачаття дітей знаходився на лікуванні в Талалаївській ЦРЛ, що підтверджується виписками з амбулаторної картки. До відзиву долучена неналежної якості копія одного аркуша амбулаторної картки без ідентифікуючих ознак, де зазначено, що 15.10.2010 року якась невідома особа перебувала на прийомі у хірурга. (а.с.32). Крім того, відповідачем на підтвердження зазначеного посилання щодо неможливості бути батьком долучено копію довідки від 15.10.2010 року, в якій зазначено, що в цей час у ОСОБА_2 був перелом правого плечового суглобу (а.с.31). З врахуванням тієї обставини, що діти народились ІНФОРМАЦІЯ_6 року та ІНФОРМАЦІЯ_7 року, судом не встановлено, період зачаття якої саме дитини відноситься до періоду перебування відповідача на лікуванні в Талалаївській ЦРЛ у жовтні 2010 року, не пояснили даної обставини в судовому засіданні і відповідач та його представник. Також судом відкидаються як неналежні докази, подані відповідачем на підтвердження посилання що він не може бути батьком дітей, копії долучених медичних документів за 29.05.2018 року (а.с.29), за період з 25.02.2014 року по 07.03.2014 року (а.с.30), та як дані докази не містять інформації щодо предмета доказування відповідача - а саме неможливості бути батьком дітей, народжених в 2010 та в 2011 році.

Крім того, на підтвердження того посилання, що він не проживав в с. Рябухи, а постійно зареєстрований в с. Плугатар, відповідач ОСОБА_2 надав копію карточки прописки по будинку АДРЕСА_2 , у якому він значиться зареєстрований (а.с.34-35), та копію довідки Рябухівського сільського голови від 09.01.2019 року, згідно якої ОСОБА_2 постійно проживає в АДРЕСА_2 (а.с.33). Надаючи оцінку даним доказам, суд виходить з того, що позивачем не зазначалось в позові, що відповідач був зареєстрований в с. Рябухи, а тільки та обставина, що проживав у неї, для цього реєстрація не потрібна. Довідка, видана сільським головою також на підставі відомостей про реєстрацію відповідача у с. Плугатар, жодним чином факт постійного проживання у с. Плугатар не може підтвердити сільський голова с. Рябухи. Суд відкидає дані докази, подані відповідачем на підтвердження своїх заперечень як недостовірні та не достатні, в силу статей 79-80 ЦПК України.

Суд мотивує своє рішення про відхилення даних доказів наступним. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як це передбачають статті 76, 77, 78, 79 ЦПК України. Надані відповідачем докази жодним чином не підтверджують його заперечень проти заявленого позову.

Оцінивши надані учасниками справи докази, подані на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що між учасниками справи склались правовідносини з приводу реєстрації народження дитини та визнання батьківства, утримання дітей, які регулюються як загальними нормами Цивільного кодексу України, так і спеціальними нормами Сімейного Кодексу України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Розглядаючи позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання батьківства, суд виходить з наступного.

За положеннями ч. 2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ч. 1ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При цьому позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства( материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 відноситься до кола осіб, які мають право подати позов про визнання батьківства - вона записана матерію неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис про батька дітей зроблено на підставі ст. 135 СК України за вказівкою матері.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Але на відбір зразків крові, призначений експертною установою на 17 травня 2019 року, 05 липня 2019 року, 08 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився, мотивуючи це відсутністю коштів, хоча оплата експертизи була покладена на позивача ОСОБА_1 . За наведених підстав експертна установа неодноразово повертала без виконання ухвали про проведення експертизи. Дана обставина була встановлена в ході судового розгляду справи. Аналізуючи встановлену судом обставину неодноразової неявки відповідача до експертної установи, суд вважає за необхідне заначити наступне.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Виходячи з наведеного, а також враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про призначення експертизи, про час та місце відбору зразків для проведення експертизи, про наслідки ухилення від участі в експертизі, три рази не з`явився до експертної установи, що на переконання суду свідчить про його свідоме ухилення від участі у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи, а також не надав спростувань доводам позивача, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання факту, для якого судом призначалась судова молекулярно-генетична експертиза, а саме визнання батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд прийшов до даного висновку крім врахування наслідків неявки відповідача до експертної установи також і на підставі доказів, поданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, досліджених в судовому засіданні, які свідчать про спільне проживання сторін, жодним неспростуванням відповідачем ОСОБА_2 доводів позивача щодо його батьківства, хоча би своєю участю в експертизі, від участі в якій відповідач категорично відмовлявся в судових засіданнях по справі.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності кровного споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , чи факту походження дітей від іншого чоловіка, а також враховуючи факти ухилення відповідача від участі в проведенні експертизи, суд приходить до висновку, що відповідач є біологічним батьком дітей позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання батьківства є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовну вимогу про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02. 1991 р.), вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, як це закріплено в статті 3. Отже, згідно положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Поскільки відповідач ОСОБА_2 визнаний судом батьком неповнолітніх дітей позивача, які знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому є всі правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, батьком яких він являється відповідно до рішення суду.

Судом при визначенні розміру аліментів враховується те, що відповідач є працездатною особою, поскільки доказів на підтвердження його непрацездатності матеріали справи не містять. відомості, що на час розгляду справи у нього є інші діти, у суду відсутні. Відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.

Враховуючи обставини, викладені у ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, суд приходить до висновку про те, що заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дітей, їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов ОСОБА_1 пред`явлено 06 грудня 2018 року, тому аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Крім того, положенням ст. 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду вирішуються питання розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 705 грн, який документально підтверджений квитанцією, що міститься в матеріалах справи. Поскільки позов про визнання батьківства задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судових витрат, понесених нею, в повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Поскільки позивача звільнено від судового збору за подання позову в частині стягнення аліментів, тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу позовних вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з врахуванням доказів, наданих відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти позову, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 125, 126, 128, 134, 135, 180-182, 191 СК України, ст. 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 109, 211, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області, батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області, матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Внести зміни до актового запису про народження № 03 від 07.09.2010 року, зробленого виконавчим комітетом Рябухівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області про народження ОСОБА_6 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши в графі «Відомості про батька» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області, українця, громадяни на України, батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області, матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Внести зміни до актового запису про народження № 05 від 12.10.2011 року, зробленого виконавчим комітетом Рябухівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області про народження ОСОБА_7 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши в графі «Відомості про батька» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця с. Плугатар Талалаївського району Чернігівської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканки с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області, аліменти на неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 06 грудня 2018 року і до досягнення повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця с. Плугатар Талалаївського району Чернігівської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканки с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області 705 (сімсот п`ять) грн понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця с. Плугатар Талалаївського району Чернігівської області, на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 24 січня 2020 року.

Суддя Л.В.Тіщенко