Ухвала

06 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 623/4454/19

провадження № 61-2497ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про визнання незаконними рішень органу державної влади,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 29 січня 2020 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи його відсутністю оподаткованих доходів, що підтверджується копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, виданих Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області № 1094/10/20-40-51-08 від 17 квітня 2019 року, щодо доходів ОСОБА_1 за 2018 рік у розмірі 3 491,05 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Проте касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору саме на момент подання касаційної скарги. Тому клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, особі, яка подалі касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої цієї статті становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому за подання касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити 420 грн 40 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, код ЄДР: 38004897 , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Окрім цього, як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, у порушення частини першої статті 9 ЦПК України касаційна скарга викладена не державною мовою.

Згідно зі статтею 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах проводиться державною мовою.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 9 ЦПК України, оскільки викладена не державною мовою.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати касаційну скаргу, викладену державною мовою, а також її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар