Провадження № 2/761/474/2020
21 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Мальцева Д.О.
за участю секретаря Венгерчук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження,
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.07.2015 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про арешт всього його майна та оголошено заборону на його відчуження.
21.02.2017 року державним виконавцем виконавчої служби Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було повернуто виконавчий лист стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.
Проте, арешт з майна позивача державним виконавцем при винесенні постанови про повернення стягувачу виконавчого листа не було скасовано.
За таких обставин, позивач просить суд скасувати арешт на все майно ОСОБА_1 , накладений постановою від 27.07.2015 року, і заборону на його відчуження.
19 червня 2018 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
17 липня 2018 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні.
На підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-56 від 31.01.19 року вказану справу передано до провадження судді Мальцева Д.О.
17 жовтня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив.
За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення у відповідності до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.
Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 01.07.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП № 48256246 про стягнення з боржника виконавчого збору №45158912, виданого 19.05.2015 року (а.с. 4)
В межах вищевказаного виконавчого провадження постановою ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 27.07.2015 року накладено арешт на все майно ОСОБА_1 та накладено заборону на його відчуження. (а.с. 9)
Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 21.02.2017 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 11).
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі с. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Відповідно до ст. 56 вказаного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Виходячи з положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках не передбачених вказаною статтею, арешт може бути знятий за рішенням суду.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Частина 5 вказаної норми передбачає, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Відтак, повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження (крім випадку коли повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ).
Згідно ч. 1 ст. 40 лише у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Таким чином посилання позивача на закінчення виконавчого провадження є безпідставними, адже повернення виконавчого листа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, не є для цього підставою.
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя