Справа №278/1864/20
УХВАЛА

27 липня 2020 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Суд, дослідивши матеріали вказаною заяви, суд дійшов таких міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Заявник в обґрунтування заяви зазначив, що під час видачі йому акта на право власності на землю Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області допустила помилку в написанні по батькові заявника, що позбавляє можливості зареєструвати кадастровий номер земельної ділянки.

Однак, заявник не надав докази на підтвердження факту відмови йому у реєстрації кадастрового номера земельної ділянки.

Крім того, заявник не вказав причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують необхідний факт, а також не надав довідку про неможливість такого відновлення.

Також заявник всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України не додав до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявник в обґрунтування наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору зазначив, що є учасником бойових дій, у зв`язку з чим суд вважає за потрібне роз`яснити йому наступне.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими заявник звернувся у цій справі.

Отже, оскільки заявник звернувся до суду із заявою з приводу встановлення факту належності правовстановлюючого документа, яка не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання заяви у цій справі підлягає сплаті.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

З огляду на наведене, враховуючи невідповідність заяви вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, суд відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, вважає за потрібне залишити заяву без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , надавши заявнику строк для усунення її недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання примірника цієї ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік