Провадження № 22-ц/801/1478/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач :Ковальчук О. В.
УХВАЛА

28 липня 2020 рокуСправа № 127/31277/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2020 року з Вінницького міського суду Вінницької області для апеляційного розгляду надійшли матеріали зазначеної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , з якої вбачається, що вона подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 3, 4, 7, 8 ч. 2 ст. 356 ЦПК України а апеляційній скарзі мають бути зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення або ухвала, що оскаржуються; клопотання особи, яка подала скаргу; дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

З апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції вбачається, що в порушення наведених процесуальних норм апелянтом не зазначено повного найменування інших учасників справи, а саме Моторного (транспортного) страхового бюро України, та його місця знаходження; дати отримання копії оскаржуваного рішення та не надано доказів, що підтверджують дату його отримання. Крім того, не зазначено яке саме рішення суду першої інстанції оскаржується, зокрема скаржник у тексті апеляційної скарги посилається на рішення суду першої інстанції від 16 червня 2020 року, проте нічого не зазначає про нього в прохальній частині, при цьому Вінницьким міським судом Вінницької області по суті заявлених у цій справі вимог ухвалено рішення 11 червня 2020 року, повний текст якого виготовлено 16 червня 2020 року. Вимоги до апеляційного суду у відповідності до ст. 374 ЦПК України скаржником також не зазначені, оскільки в прохальній частині міститься лише вимога про перегляд розміру покладеної на апелянта відповідальності, проте немає вимог щодо оскаржуваного рішення.

Водночас, до апеляційної скарги позивачем долучено копію квитанції № 0.0..1 від 16 липня 2020 року про сплату судового збору в розмірі 2508,60 грн, що суперечить вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

У абз. 2, 4 п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зазначено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Положеннями ч. ч. 1 - 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року залишити без руху, про що повідомити цю особу та надати йому строк для надання належним чином оформленої, відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук