ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року

м. Харків

Справа № 638/14498/19

Провадження № 22-ц/818/692/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Маміної О.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року в складі судді Омельченко К.О.

встановив:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що вимоги про стягнення недоотриманої пенсії виникли зі спадкових правовідносин, у зв`язку з чим справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_1

29 травня 2019 року державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, що знаходиться в Харківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області у розмірі 21186, 85 грн. Належність спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджується листом Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 01 червня 2016 року за № 1496-13/24.

07 червня 2019 року відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, прийнято рішення за № 850609 про відмову спадкодавцю у виплаті недоодержаної пенсії.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення коштів, набутих в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії померлої особи на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження, місцевий суд послався на те, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивачем заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області вчинити певні дії, а саме - виплатити кошти у вигляді недоотриманої пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. Погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи з наступного.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У цій справі предметом позову є майнова вимога позивача, направлена на набуття ним в порядку спадкування права власності на майно - грошові кошти. Спір має приватно-правовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічні приписи містяться в постанові Великої палати Верховного Суду у цивільній справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із п.1. ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, згідно із п.4.ч.1 ст. 379 ЦПК України - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

При таких обставинах ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 січня 2020 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

О.В. Маміна