ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/564/19
Провадження № 22-ц/4820/1812/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №681/564/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року (повне судове рішення складено 26 вересня 2020 року, суддя Дідек М.Б.) у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись в квітні 2019 року до суду із позовом АТ «Укрпошта» зазначало, що наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» №2733к від 30.11.2017 ОСОБА_1 була прийнята на роботу учнем оператора поштового зв`язку ВПЗ Котелянка Полонського району ЦПЗ №3, а наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» №2929к від 14 грудня 2017 року їй було присвоєно кваліфікацію оператора поштового зв`язку 3 класу. На підставі заяви відповідачки наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» №2944к від 15.12.2017 її було переведено на посаду начальника відділення поштового зв`язку Котелянка Полонського району 5 група та за сумісництвом на посаду листоноші 3 класу відповідно до наказу від 15.12.2017 року №2944к про суміщення посад на одному підприємстві. Цього ж дня між сторонами було укладено договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Позивач вказував, що 17 квітня 2018 року під час проведення непланової перевірки ВПЗ Котелянського, а також при передачі відділення зв`язку було виявлено нестачу товарно - матеріальних цінностей на суму 43157,85 грн, яку частково ОСОБА_1 в розмірі 13550 грн добровільно відшкодувала. Посилаючись на те, що решту заборгованості відповідачка в добровільному порядку погашати відмовилася, товариство просило стягнути з останньої завдану нею матеріальну шкоду в розмірі 31854 грн75коп.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрпошта» в особі Хмельницької дирекції АТ «Укрпошта» матеріальну шкоду в розмірі 29607, 85 грн та судовий збір в розмірі 1785, 50 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянтка зазначає, що не визнає факт нестачі товарно-матеріальних цінностей на суму 27101,53 грн, адже згідно накладних на відпуск товарів прийнятих на комісію неможливо ідентифікувати одержувача товару, як і взагалі неможливо встановити, чи його взагалі хтось одержував. Апелянтка вказує, що не погоджувалась з результатами перевірки від 17.04.2018 та акту не підписувала. Так, на думку апелянтки, суд першої інстанції помилково взяв до уваги висновок судово-почеркознавчої експертизи в частині ймовірної належності відповідачці відповідних підписів, адже цей висновок в порушення ч. 6 ст. 81 ЦПК України ґрунтується на припущеннях та не є категоричним. Крім того, позивачем під час розгляду справи не було надано доказів на підтвердження факту передачі відповідачці накладних на відпуск товару та передачі їй, як начальнику ВПЗ, товару саме в кількості та асортименті, зазначених у копіях наданих товариством накладних. Апелянтка також вважає безпідставним задоволення судом позовних вимог в частині стягнення з неї нестачі коштів, про які йдеться в акті службового розслідування від 02.05.2018, адже відсутні будь-які докази, щоб свідчили про доведеність нестач коштів, періодичних друкованих видань та засобів поштового обігу. ОСОБА_1 вказує, що позивачем під час розгляду справи не доведено факт отримання нею матеріальних цінностей, нестача яких, на переконання позивача, має місце, саме у тих кількостях та асортименті, про які стверджує позивач, факт ознайомлення її з діючими інструкціями, нормативами і правилами зберігання, приймання, обробки, продажу, відпускання, перевезення або застосування у процесі виробництва переданих їй матеріальних цінностей, прийому, обробки, доставки, супроводження поштових, телеграфних відправлень і інших матеріальних та грошових цінностей та факт прямого причинного зв`язку між зазначеними діями (бездіяльністю) та наслідками. Апелянтка вважає, що за відсутності відомостей завдання позивачу шкоди злочинним діями відповідача, суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 137 КЗпП України про зменшення суми відшкодування. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрпошта» погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає що суд першої інстанції дав належну оцінку всім наданим сторонами доказам та правильно встановив фактичні обставини справи і вірно застосував норми матеріального та процесуального права. Представник позивача вказує, що суд першої інстанції, проаналізувавши досліджені у справі фактичні обставини по справі, на підставі їх достатності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку, що відповідачка ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника ВПЗ Котелянка, через недбале виконання своїх трудових обов`язків відповідно до вимог передбачених ст. 139 КЗпП України та порушення вимог Порядку організації торгівельної діяльності в ПАТ «Укрпошта» затвердженого в ПАТ «Укрпошта» від 13.03.2017 №285, а також інших вимог нормативно-правових актів ПАТ «Укрпошта», що регламентують здійснення обліку надходження, реалізації та зберігання товарно-матеріальних цінностей, допустила нестачу товарів на суму 43157,85 грн. і ця шкода знаходиться в причинному зв`язку з наслідками неналежного виконання трудових обов`язків. Тому позивач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просить її задовольнити.

Представник ПАТ «Укрпошта» Миколюк М.Г. апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити, залишивши оскаржуване судове рішення без змін.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що наказом №2733к від 30.11.2017 ОСОБА_1 була прийнята на роботу учнем оператора поштового зв`язку ВПЗ Котелянка Полонського району Центру Поштового зв`язку №3 Хмельницької дирекції «Укрпошта».

Наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» №2929к від 14 грудня 2017 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію оператора поштового зв`язку 3 класу.

На підставі заяви відповідачки (том 1, а.с.12) наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» №2944к від 15.12.2017 ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділення поштового зв`язку Котелянка Полонського району 5 група, та за сумісництвом листоноші 3 класу відповідно до наказу від 15.12.2017 №2944к про суміщення посад на одному підприємстві.

Також 15.12.2017 між сторонами було укладено два договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 , як начальника відділення поштового зв`язку та листоноші відповідно, згідно яких відповідачка займаючи посади, що безпосередньо пов`язані із збереженням, застосуванням у процесі виробництва переданих їй цінностей, матеріальних, грошових та інших цінностей, взяла на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності, що належать довірених їй Хмельницькій дирекції ПАТ «Укрпошта» матеріальних цінностей та зобов`язалась: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей і вживати заходів для відвернення шкоди; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно - грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей;брати участь у інвентаризації довірених їй матеріальних цінностей (том 1 а.с.15,16).

Згідно пунктів 4.4.1., 4.4.4. 4.4.18 Положення про відділення поштового зв`язку Котелянка ЦВПЗ Полонне-1 ЦПЗ №3 Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта», затвердженого наказом №46 від 30.01.2018 (том 1, а.с.16-21), з яким ОСОБА_1 була ознайомлена 01.02.2018, про що свідчить її підпис (том 1, а.с.21 на звороті), начальник ВПЗ зобов`язаний, крім іншого, забезпечити: виконання основних завдань та функції ВПЗ, визначених цим Положенням; організацію зберігання готівкових коштів; дотримання ведення касових операцій працівниками ВПЗ згідно з вимогами, визначеними законодавством та ПАТ «Укрпошта».

Крім того, на начальника відділу поштового зв`язку покладається відповідальність за: невиконання або неналежне/несвоєчасне виконання завдань/планових показників та обов`язків, визначених цим Положенням, відповідно до законодавства України, несвоєчасність оприбуткування отриманих коштів за надані послуги ВПЗ; недостовірність звітних даних, відомостей та інших матеріалів, підготовлених ВПЗ, не повне оприбуткування грошових сум, що надійшли до каси ВПЗ; начальник ВПЗ несе колективну та повну індивідуальну матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду, відповідно до діючого законодавства та договору про повну матеріальну відповідальність; незабезпечення збереження грошових коштів, поштових відправлень та інше; незабезпечення грошових коштів, поштових відправлень, обладнання (п.4.6.3 - 4.6.6.).

Також судом першої інстанції встановлено, що 16 квітня 2018 року ОСОБА_1 подала касовий звіт, у якому вказала, що залишок на початок та кінець дня складає відповідно: 360 (марки ) -1341,33 грн - 1225,35 грн товар - 9615,50 грн - 9615,50 грн; товари комісії 51831,84 грн - 51831,84 грн, газети 1632,68 грн - 1632,68 грн, немарковане 194,60 грн - 194,60 грн., тобто на загальну суму 64615,95 грн 64499,97 (т.1 а.с.30).

На підставі наказу начальника Центрального поштового зв`язку №3 ОСОБА_3 № 94 від 17.04.2018 (т.1 а. 37), інструктором СКПВСП ХД ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_4 за участі начальника ВЗ Кателянка ОСОБА_1 та начальника центрального відділу поштового зв`язку Полонне-1 ОСОБА_5 17.04.2018 проведено раптову перевірку готівкових коштів, поштових марок, маркованих конвертів і карток, періодичних друкованих видань, інших товарів реалізації, поштових відправлень, поштових переказів, відомостей на виплату пенсії та допомоги, квитанційних книжок, розрахункових квитанцій у відділенні поштового зв`язку Котелянка центрального відділення поштового зв`язку Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта», за результатами якої складено Акт від 17 квітня 2018 року. Під час перевірки було виявлено розбіжність з касовим звітом ОСОБА_1 від 16.04.2018, зокрема по ЗПО -349,35 грн, періодичних видань -742,39 грн, товарів -43177,01 грн., всього на суму 43876 грн 75коп (т.1, а.с. 31-36 ).

Крім того, як вбачається із розписки ОСОБА_1 , що є складовою вказаного акту остання засвідчила, що до початку проведення перевірки всі готівкові кошти, поштові марки, марковані конверти і картки, періодичні друковані видання, інші товари реалізації, поштові відправлення та цінності, які надійшли під її відповідальність, оприбутковані (взяті до обліку), а ті що вибули, списані за видатком, про що зроблені відповідні записи у касовому звіті та книзі РРО (т.1, а.с.31).

18.04.2018 під час передачі відділення ОСОБА_6 та проведеної додаткової інвентаризації комісією у складі: інструктора Шевченко О.О., начальника ЦПЗ №3 ОСОБА_3 , оператора ДОКПД ОСОБА_7 , бухгалтера ЦПЗ №3 ОСОБА_8 , товарознавця ЦПЗ №3 ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_1 було виявлено нестачу на суму 41134,42 грн. (т. 1 а. с. 38-40).

Відповідно до Акту від 18.04.2018 ОСОБА_1 відмовилася підписувати акт ревізії та давати пояснення щодо передачі відділення та виявленої суми нестачі з мотивів непричетності (т. 1 а. с. 45).

Водночас, відповідно до наявних у справі квитанції до прибуткового касового ордера №574 та прибуткового касового ордеру №595 ОСОБА_1 25.04.2018 та 27.04.2018 в рахунок погашення нестачі товару на умовах комісії було внесено на рахунок позивача кошти в сумі відповідно 5500 грн. та 8050 грн. (т. 1 а. с. 48,49).

По факту виявленої нестачі наказом Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» №890 від 23.04.2018 було створено комісію для проведення службового розслідування у ВПЗ Котелянка.

Відповідно до висновку Акту проведеного службового розслідування від 02.05.2018 за фактом нестачі товарно-матеріальних цінностей у ВПЗ Котелянка ЦПЗ №3 на суму 43157,85 грн, з яких невідшкодована сума завданих товариству збитків становить 29607,85 грн, стало неналежне виконання начальником ВПК Котелянка Багінською Т.В. вимог ст. 139 КЗпП України, допущення істотних порушень порядку організації торгівельної діяльності в ПАТ «Укрпошта», затвердженого наказом ПАТ «Укрпошта» від 13.03.2017 №285 та неналежний контроль за товарно-матеріальними цінностями (т.1, а.с. 53-54).

Наказом директора Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» О.В. Хавронюка №1216 від 30.05.2018 ОСОБА_1 оголошено догану (т.1 а.с.50), проте остання, будучи ознайомленою із даним наказом, відмовилась від підпису про ознайомлення, що підтверджується актом від 04.06.2018 (т.1, а.с. 51).

Відмовляючи у стягнені із ОСОБА_1 матеріальної шкоди в частині не оприбуткування коштів після сплати за отримання посилки «Укрпошта Стандарт» № НОМЕР_1 від 21.02.2018 з Артюхове вартістю 820,78 грн та

нестачі коштів виявлених 20.07.2018 на суму 1426,12 грн, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем цих вимог.

І рішення в цій частині в апеляційному порядку не переглядається, оскільки учасниками справи не оскаржується.

Також, встановивши, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника ВПЗ Котелянка ЦПЗ Полонне - 3 через недбале виконання своїх трудових обов`язків та порушення вимог Порядку організації торгівельної діяльності в ПАТ «Укрпошта», а також інших вимог нормативно-правових актів ПАТ «Укрпошта», що регламентують здійснення обліку надходження, реалізації та зберігання товарно-матеріальних цінностей за період роботи станом на 18.04.2018 допустила нестачу товарів на суму 43157,85 грн, що знаходиться в причинному зв`язку з наслідками неналежного виконання відповідачкою своїх трудових обов`язків, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 29607, 85 грн матеріальної шкоди.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального і процесуального права та надав відповідну правову оцінку усім фактичним обставинам справи і доказам, що надані учасниками справи та їх представниками.

Частиною 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода.

Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності, зокрема, і повної матеріальної відповідальності згідно зі ст. 134 КЗпП України є встановлення вини особи у взаємозв`язку із іншими умовами такої відповідальності, що передбачені ст. 130 КЗпП України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, а також типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, затвердженого постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року №477/24, начальник відділення поштового зв`язку, листоноша 3 класу належать до категорії посад або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) переданих їм цінностей.

У пунктах 3 та 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз`яснено, що виходячи з вимог ст. 15 ЦПК України суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі ст.ст. 130, 135-3,137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, повинен бути прямим (безпосереднім).

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 19 зазначеної постанови пленуму визначено, що зменшення розміру шкоди, що підлягає покриттю працівником, допустиме лише у виключних випадках при наявності зазначених у ст.137 КЗпП (322-08) умов, які мають бути підтверджені ретельно перевіреними в судовому засіданні доказами, з обов`язковим викладенням у рішенні мотивів зниження суми, яка стягується. До конкретної обстановки, за якої було заподіяно шкоду, слід відносити обставини, що перешкоджали працівникові виконувати належним чином покладені на нього обов`язки, зокрема, відсутність нормальних умов зберігання матеріальних цінностей, неналежна організація праці. Разом з тим необхідно враховувати, чи приймав працівник залежні від нього заходи до запобігання шкоди. Передбачена ст.137 КЗпП можливість зменшення розміру шкоди, що підлягає покриттю, з урахуванням ступеня вини, конкретних обставин і майнового стану працівника, стосується всіх видів матеріальної відповідальності працівників. Зниження розміру шкоди, що підлягає покриттю, не допускається, якщо шкоду заподіяно злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка нестачі товарів не допускала і не отримувала товару за накладними на суму 27101,53 грн та факт нестачі маркованих ЗПО на суму 350,33 грн спростовуються наявним в матеріалах справи Актом від 14.12.2017 передачі товарно-матеріальних цінностей від ОСОБА_10 , яка здавала відділення та ОСОБА_1 , яка приймала відділення, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняла майна, в тому числі грошові кошти (видано 45442,92 грн, залишок 206,97 грн), поштові марки, марковані конверти і картки (на суму 546,83 грн); періодичні друковані видання (на суму 138,07 грн); інші товари реалізації (на суму 3236,84 грн) та товари комісії (на суму 8615,28 грн) - загальною сумою - 58186,91 грн та Актами інвентаризації готівки, маркованих ЗПО, товару при прийомі-передачі по ВЗ Котелянка станом на 14.12.17 (т. 1 а.с.22, 27-29); касовим звітом від 16.04.2018, що поданий начальником відділення поштового зв`язку ОСОБА_1 (том 1, а.с.30), відповідно до якого відповідачкою підтверджено наявність і рух поштових марок, маркованих конвертів і карток (залишок на кінець дня 1225,35 грн), товару (залишок на кінець дня 9615,50 грн), товару комісії (залишок на кінець дня 51831,84 грн), газети (залишок на кінець дня 1632,68 грн) та немарковане (залишок на кінець дня 194,60 грн).

І відповідно до абзацу 2 пункту 22 Положення про ведення касових операцій в підрозділах національного оператора поштового зв`язку, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.04.2007 року №346 у касовому звіті відображаються дані про наявність і рух поштових марок, маркованих конвертів і карток та інших цінностей і товарів, що знаходяться у виробничих підрозділах.

Також, факт нестачі товару та ЗПО і отримання ОСОБА_1 товарів на суму 27101,53 грн та факт нестачі маркованих ЗПО на суму 350,33 грн підтверджується Актом перевірки від 17.04.2018, відповідно до якого виявлена нестача маркованих ЗПО, періодичних друкованих видань, інших товарів та товарів комісії на загальну суму 43876,75 грн (т.1 а.с.31-33) та Актами інвентаризації готівки, маркованих ЗПО, товару по ВЗ Котелянка (т. 1 а.с. 33 - 36); Актом від 18.04.2018 передачі товарно-матеріальних цінностей від ОСОБА_1 , яка здавала відділення поштового зв`язку та ОСОБА_6 , яка приймала відділення, відповідно до якого виявлена нестача маркованих ЗПО на суму 350,33 грн, періодичних друкованих видань на суму 875,99 грн, інших товарів реалізації на суму 40369,63 грн, а з врахуванням наявності більшої суми готівки на 461,53 грн загальна сума нестачі 41134,42 грн ( т. 1 а.с. 38 - 40) та Актами інвентаризації готівки, маркованих ЗПО, товару, друкованих видань (т. 1 а.с. 41-44).

Також, відповідно до Акту службового розслідування від 02.05.2018 за фактом нестачі товарно-матеріальних цінностей у ВПЗ Котелянка ЦПЗ №3 з врахуванням надходження коштів з ВПЗ за реалізований товар протягом періоду роботи ОСОБА_1 ; з врахуванням товарів, що направлялися у ВПЗ Котелянка ЦПЗ №3 за період роботи ОСОБА_1 ; з врахуванням залишку товару на час передачі цього відділення зв`язку листоноші ОСОБА_6 та з врахуванням результатів проведення службового розслідування та звірки первинних документів за квітень 2018 року підтверджено у ВПЗ Котелянка ЦПЗ №3 нестача товару на суму 40651,53 грн та нестача ЗПО на суму 350,33 грн (т.1 а.с. 53-54).

Оскільки ОСОБА_1 25.04.2018 та 27.04.2018 було здійснено погашення нестачі товару на умовах комісії на загальну суму 13550 грн (т.1 а.с. 48-49), тому сума нестачі товару комісії становить 27101,53 грн ( 40651,53 грн 13550 грн).

Оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення із відповідачки матеріальної шкоди за нестачу товарів комісії на суму 27101,53 грн та нестачу маркованих ЗПО на суму 350,33 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що акти про неповернення накладних про одержання товару сумнівні на предмет їх достовірності є голослівними, адже ці акти були надані позивачем під час подачі позову, що відповідає вимогам ч.2 ст. 83 ЦПК України (т. 1, а.с. 106-149), а оцінку цим актам було надано судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України.

Твердження апелянта про те, що покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 не доводять факту отримання ОСОБА_1 товару по накладних у оспорюваних сумах є такими, що не заслуговують на увагу, адже суд оцінив у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України покази цих свідків і ці доводи зводяться до незгоди апелянта із оцінкою судом доказів.

Аргументи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не погоджувалась із Актом перевірки та його не підписувала, а також не підписувала Акт передачі відділення 18.04.2018 є недоведеними, адже відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин, а висновок експерта беззаперечно не підтверджує факт не підписання ОСОБА_1 зазначених Актів.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що невиплата переказів на суму 330 грн вказані в Акті службового розслідування від 02.05.2018 помилково, адже така нестача спростовується касовим звітом від 13.04.2018 є безпідставними, адже відповідно до касового звіту від 12.04.2018 (т. 2 а.с. 157) залишок ЗПО на початок дня і на кінець дня становить 1341,33 грн і відповідно до касового звіту від 16.04.2018 (т.1 а.с.30) залишок ЗПО на початок дня становить 1341,33 грн, а на кінець дня 1225,35 грн.

Також, відповідно до Акту виявленої помилки по ЦОС №4 ЦВПЗ Полонське від 18.04.2018 встановлено, що станом на початок робочого дня 18.04.2018 у касі виробничого підрозділу ВПЗ Котелянка виявлена нестача у сумі 1280 грн (виплата переказів 330 грн, послуга Г Мані 869 грн, плата за послугу Г Мані 81 грн) (т.1 а.с.46).

Доводи апелянта про те, що судом безпідставно стягнуто з ОСОБА_1 кошти, що надійшли як поповнення рахунків мобільних телефонів через систему «ГлобалМані» в сумі 869 грн та 81 грн плати за означену послугу, як нестачу, оскільки відповідачка фактично оприбуткувала ці кошти та передала при здачі коштів з каси відділення, проте таке оприбуткування не було відображено в облікових документах через відсутність її вини, оскільки керівництво не проінструктувало її стосовно цього питання є такими, що не заслуговують на увагу, адже відповідно до п. 4.4.18. Положення про відділення поштового зв`язку Котелянка ЦВПЗ Полонне-1 ЦПЗ №3 Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта», затвердженого наказом №46 від 30.01.2018 (том 1, а.с.16-21) начальник відділу поштового зв`язку зобов`язаний забезпечити дотримання ведення касових операцій працівниками ВПЗ згідно із вимогами, визначеним законодавством та ПАТ «Укрпошта».

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави стверджувати про наявність вини ОСОБА_1 у виникненні нестачі товарно-матеріальних цінностей не заслуговують на увагу.

Так, згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, оцінивши надані учасниками справи докази, прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 була ознайомлена із Положенням про відділення поштового зв`язку Котелянка ЦВПЗ Полонне-1 ЦПЗ №3 Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта», затвердженого наказом №46 від 30.01.2018 (том 1, а.с.16-21), про що свідчить її підпис (том 1, а.с.21 на звороті).

На спростування зазначеного, будь-яких доказів відповідачкою в порушення вимог частини 1 статті 81 ЦПК України суду надано не було.

Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин ч. 2 ст. 137 КЗпП України та при наявності обставин не зменшив розмір шкоди є безпідставними, адже суд при постановленні оскаржуваного рішення врахував обставини, за яких ОСОБА_1 було заподіяно шкоду, ступень її вини, відсутність обставин, що перешкоджали відповідачці належним чином виконувати покладені на неї обов`язки, що відповідачкою не вживалися заходи по запобіганню шкоди.

Беручи до уваги встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай