Справа № 210/1451/20
Провадження № 2/210/1224/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" липня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі Головуючого судді Літвіненко Н.А., розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про припинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , від якої має доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 04.05.2007 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 (яка в 2011 році змінила прізвище на - ОСОБА_2 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Про що Дзержинським судом міста Кривого Рогу видано виконавчий лист за №2-1985/07.Позивач зазначає, що в 2017 році виїхав з України, проживає, та працює в Республіці Польща. У вересні 2019 року, за згодою матері - ОСОБА_2 , до позивача виїхала їх донька - ОСОБА_3 та з ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 , та навчається у 8ь класі Початкових школи №2 імені Польських Олімпійців у місті Піла та знаходиться на його повному утриманні, не зважаючи на це, батько продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки на користь відповідача. Таким чином, оскільки на даний час неповнолітня дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, тобто, змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, існують всі наявні підстави для припинення стягнення аліментів. Тому, просить суд припинити з моменту подання позову з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Відкликати з Металургійного ВДВС виконавчий лист та стягнути судовий збір.

Ухвалою від 30.04.2020 р. відкрито провадження у цивільній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше..

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач ОСОБА_2 отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, скористалась своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву про припинення стягнення аліментів відповідачем було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду за вх. №15478/20, 25.06.2020р. тобто в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 30.04.2020р., відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши, що позивач вводить суд в оману щодо сплати аліментів,оскільки позивач має заборгованість по аліментам в розмірі130 582,07 грн. за період з 13.12.2012 по 31.05.2020року. Тобто, відповідно довідки Розрахунку наданому Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції з 2012 року по період лютий, березень, квітень, травень, липень, вересень 2019 року позивачем взагалі сплачувались аліменти на утримання дитини, в той час як дитини проживала та перебувала на утриманні відповідача. Позивач також наголошує, що нотаріально посвідчена заява яку вона дала позивачу має обмежений строк дії та видана до 24.09.2020 року.

Представник третьої особи Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, не скористався своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву.

У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзив відповідача, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якої батько записаний: ОСОБА_1 та мати: ОСОБА_4 , свідоцтво видано Дзержинським відділом державної актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 244.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до постанови від 04.01.2019 року державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області, відкрито виконавче провадження №58000478, на підставі виконавчого листа №2-1985/07, 6/210/88/18 виданий 04.05.2007, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_2 надала письмову згоду на тимчасову поїздку за кордон України до Республіки Польша та до інших країн - учасниць Шенгенської угоди та в зворотному напрямку з метою відпочинку у термін з 24 вересня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 доньці ОСОБА_3 у супроводі її батька ОСОБА_1 , якому надала повноваження на час поїздок вирішувати усі питання, що стосуватимуться їх доньки і які можуть виникнути під час поїздок, та який по закінченню терміну перебування за кордоном забезпечить повернення доньки в Україну за місцем її проживання (а.с.13).

Так, відповідно копії Договору оренди квартири від 20.08.2019р. вбачається, що позивач разом із донькою ОСОБА_3 орендує трьох кімнатну квартиру в м. Піла (а.с.9).

Довідкою від 01.10.2019 за №1804 встановлено, що ОСОБА_3 , 2005 р.н. проживає в АДРЕСА_2 та в 2019/2010 навчальному році є ученицею 8ь класу Початкової школи №2 імені Польських Олімпійців у м. Піла (а.с.11)

Суд констатує той факт, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що донька ОСОБА_3 проживала разом із нею та перебувала на її утриманні, як і не надано доказів місця реєстрації дитини разом із матір`ю.

Відповідач не проживає разом з дитиною. При цьому позивач, з огляду на принцип обов`язковості судових рішень, також зобов`язаний виконувати рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від та сплачувати в примусовому порядку аліменти на користь відповідача.

Наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка проживає разом із ним, та знаходиться саме на його утриманні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним.

Вказана позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року по справі справа № 711/8561/16-ц.

Приймаючи рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в § 54 рішення у справі «HUNT v. UKRAINE» № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, де зазначено, що «… між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога передбачена положеннями ст. 273 СК України, за якою, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Як встановлено судом, неповнолітня ОСОБА_3 , 2005 р.н., проживає з позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Припинення аліментів за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 11 березня 2020 року

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 гривень

На підстав викладеного, та керуючись ст. ст. ст.198, 199, 201 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ), аліментів на користь ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ), на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) в розмірі 1/4 частки його заробітку(доходу) до досягнення дитиною повноліття, - за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2007 року, виконавчий лист №2-1985/07 6/210/88/18 виданого 04.05.2007 року (ВП №58000478).

Стягнення аліментів припинити з 11 березня 2020 року.

Відкликати з Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист №2-1985/07, 6/210/88/18 виданого 04.05.2007 року (ВП №58000478) Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частки його заробітку(доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , (1981 року народження, ІНН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко