Провадження № 2/344/938/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

29 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Галицька», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 06 липня 2019 року сталася ДТП за участю транспортного засобу Mercedes-Benz VITO 109 CDI під керуванням ОСОБА_4 . Власником даного автомобіля є ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes-Benz VITO 109 CDI застрахована ПрАТ СК «Галицька». Матеріальні збитки, які були заподіяні позивачу внаслідок пошкодження автомобіля становлять 18 009 грн. Також внаслідок неналежного виконання зобов`язання по відшкодуванні шкоди, відповідачем спричинена моральна шкода, яку позивач оцінив в сумі 18 000 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд про його задоволення.

Представник відповідача в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2019 року встановлено, що 06 липня 2019 року близько 09 год. 30 хв., на автодорозі М03 Київ-Харків-Довжанський 414 км +150 м, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz VITO 109 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку під час вибору безпечної швидкості руху та не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, в результаті чого зіткнувся із транспортним засобом ЗАЗ LANOS, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку у тій же смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Даною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Таким чином вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП під керуванням автомобіля марки Mercedes-Benz VITO 109 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як власника наземного транспортного засобу Mercedes-Benz VITO 109 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування АМ/3505536 від 02 серпня 2018 року, строк дії полісу з 00.10 год. 02 серпня 2018 року по 01 серпня 2019 року. Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну становить 100 000 грн. Розмір франшизи становить 20 00 грн. (а.с.12)

Згідно пункту 2 полісу АМ/3505536 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 серпня 2018 року страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, матеріальні збитки становлять 18 009 грн., що підтверджується копією звіту № 07/08 від 05 серпня 2019 року про оцінку транспортного засобу та матеріальних збитків спричинених власнику КТЗ (а.с.15-24).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

В даному випадку має місце страховий випадок, оскільки ДТП трапилась за участю забезпеченого транспортного засобу Mercedes-Benz VITO 109 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно із пунктом 1.4 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Правомірність користування ОСОБА_4 автомобілем марки Mercedes-Benz VITO 109 CDI на момент скоєння 06 липня 2019 року ДТП нічим не спростована. Тому дія полісу АМ/3505536 поширюється на зобов`язання страховика щодо відшкодування майнової шкоди потерпілій особі у даній ДТП.

09 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, вказану заяву відповідач отримав 09 липня 2019 року, що підтверджується копією заяви, квитанціями про відправку та повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 8, 13).

Але, як вказує позивач, він до цього часу не отримав страхового відшкодування чи будь якої відповіді від відповідача, жодних доказів на спростування тверджень позивача відповідач до суду не надав.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, крайній термін прийняття рішення страховиком, на момент звернення із позовом до суду сплив.

Позивач просить стягнути страхове відшкодування в розмірі, який не перевищує ліміт відповідальності 100 000 грн., з вирахуванням суми франшизи.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування чи заперечення позовних вимог, не надано відзиву на позов.

Таким чином позов в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 18 009 гривень підлягає задоволенню.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов`язань за договором страхування, суд виходитить із того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов`язальними. У випадку порушення зобов`язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК). Зокрема, можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (статті 9, 22, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За змістом ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування страховиком моральної шкоди потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди. Відшкодування моральної шкоди за неналежне виконання договірного зобов`язання страховиком з виплати коштів, на покриття матеріальних збитків даним законом не передбачено, як і не погоджено сторонами у договорі (полісі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/3505536 від 02 серпня 2018 року.

Тому вимога про відкодування моральної шкоди у розмірі 18 000 грн. задоволенню не підлягає за відсутністю правових підстав для відшкодування такої шкоди.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач просить покласти судові витрати на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Позивачем документально підтверджено наступні судові витрати: 700 (сімсот) гривень витрат за проведення оцінки матеріальних збитків, 2 000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок витрат по оплаті судового збору.

Тому дані витрати слід стягнути із відповідача в його користь.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 6, 9, 12, 22, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 525, 526, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 81, 82, 131, 141, 247, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Галицька», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», місцезнаходження якого: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. № 22, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , страхове відшкодування у розмірі 18 009 (вісімнадцять тисяч дев`ять) гривень, 700 (сімсот) гривень витрат за проведення оцінки матеріальних збитків, 2 000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2020 року.