УХВАЛА

22 липня 2020 року

м. Київ

справа №766/7911/16-ц

провадження № 61-9186ск20

Верховний Суд у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Херсонської області від 16 серпня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського районного управління юстиції м. Херсона, виконуючого обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову від 07 червня 2016 року державного виконавця Федосєєва С. М. про закінчення виконавчого провадження № 49863368.

Визнано незаконними дії в. о. начальника ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона Плевако І. І. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 16 серпня 2018 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Херсонської області від 16 серпня 2018 року повернуто скаржнику.

У червні 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Херсонської області від 16 серпня 2018 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі увалу суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали касаційної скарги, Веховний Суд прийшов до висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.

Так за правилами частини третьої статті 394 ЦПК України від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Повний текст оскаржуваного судового рішення складений 16 серпня 2018 року. Річний термін, передбачений частиною третьої статті 394 ЦПК України, сплинув 16 серпня 2019 року.

Заявник у вересні 2018 року оскаржувала в касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції та ухвалою від 28 березня 2019 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику. Повторно скаржник звернулася з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції від 16 серпня 2018 року у червні 2020 року, тобто, через тривалий термін та поза межами річного строку.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подала заяву, в обґрунтування якої посилається на те, що кореспонденції не отримувала, натомість, чекала від суду лист з реквізитами, за якими слід сплачувати судовий збір.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Так відповідно скаржник знала про існування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та скористалася правом на касаційне оскарження, подавши у вересні 2018 року касаційну скаргу, яка була повернута їй ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року. Доказів існування обставин непереборної сили, які завадили їй звернутися повторно з касаційною скаргою до суду в передбачені законом строки скаржником не надано.

Твердження скаржника з приводу того, що вона не отримувала кореспонденції не підтверджені належними та допустимими доказами та не підтверджують наявність передбачених законом обставин, за наявності яких скаржник має право звернутися з касаційною скаргою поза межами річного строку з моменту складання повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини з цього приводу надав вказав на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

За правилами статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаржник повторно звернулася до суду з касаційною скаргою після спливу одного року з моменту складання повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Херсонської області від 16 серпня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського районного управління юстиції м. Херсона, виконуючого обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик