ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/98/20
Провадження №2/477/284/20
23 липня 2020 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,
за участю представника відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні питання розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю Сервісний центр Металург про захист трудових прав,
В січні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом на захист своїх порушених трудових прав, в якому просив наступне:
-визнати незаконним та скасувати Наказ № СЦМ-19-П785/01 ТОВ «СЦ «Металург», за яким йому було оголошено догану та позбавлено премії за листопад 2019 року;
-визнати незаконним та скасувати Наказ № СЦМ-19-П905/01 від 27 грудня 2019 року ТОВ «СЦ «Металург», згідно з яким на нього накладено стягнення у виді догани, а також вирішено премію за грудень місяць та за підсумками року не нараховувати;
-стягнути на його користь відшкодування моральної шкоди, яку він поніс внаслідок накладення на нього дисциплінарних стягнень в сумі 1000 грн.
Рішенням суду від 07 липня 2020 року позов був задоволений частково: скасовано зазначений наказ від 27 грудня 209 року а в іншій частині позову відмовлено.

Крім того, в рішенні визначено призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 24 липня 2020 року 15:30.

В судове засідання з розгляду питання про розподіл судових витрат позивач та його представник не з`явилися, про його час та місце були повідомлені, оскільки були присутні на засіданні при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення, в якій було визначено щодо засідання про судові витрати. Їх неявка не є перешкодою у вирішенні питання судових витрат.

Представник відповідача у вирішенні питання про розподіл судових витрат покладався на розсуд суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається також про розподіл судових витрат.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки питання про судові витрати при ухвалені рішення по суті вимог вирішено не було, тому воно підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За загальним правилом ставка судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір дорівнює 1% від ціни позову.

В підпункті 2 пункту 2 частини 1 статті 4 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що мінімальна ставка судового збору за подання фізичною особою вимоги майнового або немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням подання позову в 2020 році мінімальна ставка судового збору за майновою або немайновою вимогою, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних громадян 2102 грн, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік», складала 840 грн 30 коп.

Позивачем було заявлено дві немайнові вимоги та майнові вимоги.

До позовної заяви позивачем було додано одну квитанцію про сплату судового збору у сумі 3363 грн. 20 коп, тобто судовий збір сплачено ним в повному розмірі за чотирма вимогами (840,80 грн. х 4).

Цивільний позов ОСОБА_2 був задоволений частково на 25 %: одна вимога задоволена, але в задоволенні трьох вимог - відмовлено, тому відшкодування сплаченого ним при поданні позову судового збору підлягає пропорційно задоволеним вимогам в сумі 840 грн. 80 коп.

Також, підпунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до судових витрат у виді витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Також ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В частині 4 цієї ж статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ЦПК України).

Представником позивача було надано суду договір про надання професійної правничої допомоги від 18 листопада 2019 року, акт виконаних робіт від 01 липня 2020 року, прибутковий касовий ордер на суму 8500 грн.

За такого, витрати позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2125 грн (8500 грн. х 25% : 100%).

Таким чином, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог розмір відшкодування сплачених позивачем судових витрат дорівнює 2965 грн. 80 коп. (840,80 грн. + 2125 грн.).

І хоча на підтвердження сплати понесених судових витрат позивач повинен був представити суду квитанцію до прибуткового касового ордеру, якою підтверджується передача коштів адвокату за надані правничі послуги. Але наявність у адвоката, який представляв його інтереси в суді вказаного фінансового документу підтверджує передачу коштів за надання правничої допомоги.

За викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Ухвалити в справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург» на користь ОСОБА_2 судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 2965 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 80 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів після його проголошення.

Суддя Р.В.Козаченко