Справа № 361/1175/20
Провадження № 2/361/1947/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

27 липня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я.І., розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

встановив:

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача борг за договором позики, укладеним 29.03.2018р., в сумі 100000,00 грн., індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, а також судові витрати по сплаті судового збору, мотивуючи тим, що з позичальником укладено договір позики на суму 100000,00 грн., яку останній зобов`язувався повернути двома частинами в обумовлені сторонами строки; позичальник гроші отримав, але не виконав грошові зобов`язання зі сплати першої частини грошових коштів за договором в сумі 40000,00 грн., які зобов`язався повернути йому в строк до 31.12.2018р. та зі сплати другої частини в сумі 60000,00грн., які зобов?язувався повернути до 31.12.2019р. Рішенням суду від 27.09.2019р. з відповідача стягнуто першу частину позики в сумі 40000 грн., однак рішення суду відповідач до даного часу не виконав.

Ухвалою суду від 27.07.2020р. п. 2 позовних вимог про стягнення індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за заявою позивача залишено без розгляду.

Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання. Відповідач не повідомив про причини неявки, відзив на позов не подав. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення.

Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК.

З наданих доказів судом встановлено:

З наданого договору позики, посвідченого нотаріусом, укладеного 29.03.2018р. між ОСОБА_3 (позикодавець) і ОСОБА_2 (позичальник), встановлено, що позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення грошові кошти 100000грн., а відповідач отримав дані кошти, позичені ним, і зобов`язався повернути позичені кошти: у строк до 31.12.2018р. 40000грн., у строк до 31.12.2019р. - 60000грн.

Згідно п.1 договору - грошові кошти позичальник отримав до підписання договору.

Згідно п.4 договору - грошові кошти мають бути повернуті за місцем проживання позикодавця готівкою або на його картковий рахунок. Згідно п.5 договору - підтвердженням повернення позичальником кредитних коштів є передача примірника договору позичальнику. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням прострочення виконання позичальником свого зобов`язання .

Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно п.2, п.4 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно ст. 626 ЦКУ - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 638 ЦКУ - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.1046 ЦКУ - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦКУ - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч.2 ст.1047 ЦКУ - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є реальним договором і є укладеним з моменту передання грошей. Тобто у даному випадку договір є укладеним і підлягає виконанню позичальником.

Згідно ст.1049 ЦКУ - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 ЦКУ - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Таким чином, факт укладення договору позики між сторонами доведений;

договору надано належну форму. Передача коштів від позикодавця до позичальника відбулась у відповідності до умов договору.

Судом досліджено оригінал договору позики, який нотаріально посвідчений і який суду пред`явлений позивачем. Наявність оригіналу договору у позикодавця при відсутності інших письмових доказів, які б вказували на виконання позичальником грошового зобов`язання за договором позики (повністю або в частині) - свідчать про те, що позичальником договірні зобов`язання по поверненню позичених коштів не виконано, позику не повернуто. Таким чином, доведено, що позичальник прострочив зобов`язання про повернення позичених коштів і борг не повернув.

Відповідач не надав ніяких доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, не надав доказів на підтвердження виконання ним грошових зобов`язань щодо сплати боргу - повністю або частково.

Рішенням Броварського районного суду від 27.09.2019р. у цивільній справі № 361/1715/19 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики від 29.03.2018р. в сумі 40000,00 грн.

Дане рішення набрало законної сили 31.10.2019р.

Таким чином, оскільки вже є судове рішення про стягнення частини боргу, то відсутні підстави для стягнення даної суми боргу шляхом ухвалення ще одного рішення. сам той факт, що вказане рішення не виконане не є підставою для ухвалення ще одного рішення про стягнення даної суми повторно. Дані питання (виконання судового рішення) вирішуються у іншому встановленому законом порядку. Таким чином у цій частині в позові слід відмовити.

Оскільки позичальник позичені кошти не повернув, в тому числі і в частині взятого на себе зобов`язання по поверненню позики в сумі 60000грн. у строк до 31.12.2019р., то є підстави для стягнення даної суми боргу за рішенням суду. В цій частині позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку за договором в даному випадку не встановлено.

Також, оскільки позов задовольняється частково, то стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст.141 ЦПК України підлягають понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 600,00грн.

Керуючись ст. ст. 205,207, 208, 218, 526, 1046, 1047,1049 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , борг за договором позики від 29.03.2018р. в сумі 60000,00 грн., на відшкодування судових витрат 600грн., всього стягнути 60600,00грн. (шістдесят тисяч шістсот гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява буде подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного рішення. у разі, якщо повне рішення не вручено у день проголошення або складення повного рішення, позивач має право на поновлення строку, якщо апеляційну скаргу буде ним подано протягом 30 днів з дня отримання повного рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК- через суд першої інстанції, який ухвалив рішення..

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними, і такими, що зумовлені обмеженнями впровадженими у зв?язку з карантином.

Повне рішення виготовлено 29.07.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова