Провадження № 2/761/1238/2020
06 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Волок А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДМИТРІВСЬКА-45» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат, пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою заборгованості за житлово-комунальні послуги,
В квітні 2019р. позивач ОСББ «ДМИТРІВСЬКА-45» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач 1), ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд: стягнути з кожного з відповідачів 1, 2 на свою користь:
- заборгованість по сплаті внеску на утримання будинку та прибудинкової території, інфляційних втрат, трьох відсотків річних, пені у розмірі по 5156,09 грн.;
- заборгованість по сплаті внеску на утримання консьєржів в розмірі по 1130,0 грн.;
- заборгованість по сплаті нарахувань за опалення в розмірі по 618,02 грн.;
- заборгованість по сплаті внесків на збирання та вивезення твердих побутових відходів в розмірі по 161,76 грн.
- судовий збір у розмірі 1921,0 грн.
В процесі розгляду справи стороною позивача неодноразово змінювались заявлені позовні вимоги, оскільки стороною відповідачів 1, 2 сплачувались певні суми заборгованості, і з урахуванням остаточних позовних вимог (зменшених), в редакції від 02 листопада 2020р., які надійшли на адресу суду 05 листопада 2020р., позивач просив суд: стягнути з кожного з відповідачів 1, 2 на свою користь, у зв`язку з несвоєчасною сплатою заборгованості за житлово-комунальні послуги:
- інфляційні втрати у розмірі по 239,91 грн.;
- 3,0 % річних у розмірі по 68,77 грн.;
- пеню у розмірі по 886,03 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він здійснює утримання будинку АДРЕСА_1 , який перебуває на балансі позивача. 26 грудня 2018р. на загальних зборах ОСББ було прийнято рішення про затвердження щомісячних внесків для власників квартир та нежитлових приміщень. Відповідачі 1, 2, як співвласники квартири АДРЕСА_2 в вищезазначеному будинку, несвоєчасно сплачували внески на утримання будинку та прибудинкової території; на утримання консьєржів; нарахування за опалення в них утворився борг. В процесі розгляду справи сторона відповідачів 1, 2 сплатила зазначену суму заборгованості, проте останніми не були сплачені нараховані позивачем інфляційні втрати, 3,% річних та пеня, які сторона позивача просила суд стягнути з сторони відповідачів 1, 2 примусово.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019р. відкрито провадження по справі, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
До судового засідання представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі 1, 2, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, в судові засідання не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачі 1, 2 відзив на позов не подавали.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідачі 1, 2 є співвласниками квартири АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачами 1, 2, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідачів 1, 2, а останні отримують та користуються даними послугами та відповідно зобов`язана здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг.
На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб.
Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).
За змістом ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла до 09 червня 2018р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09 червня 2018р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
В процесі розгляду справи, стороною відповідачів 1, 2 було сплачено заборгованість по сплаті внеску на утримання будинку та прибудинкової території, по сплаті внеску на утримання консьєржів, заборгованість по сплаті нарахувань за опалення.
За змістом ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.
Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.
Виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком за весь період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, а також сплатити споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законодавством або договором.
З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача нараховувалась, відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 2 ст. 343 ГК України, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, проте зазначені нормативні акти не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, враховуючи, що преамбулою зазначеного Закону передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: з кожного з відповідачів 1, 2 на користь позивача підлягає стягненню лише інфляційні втрати у розмірі по 239,91 грн.; 3,0 % річних у розмірі по 68,77 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з кожного з відповідачів 1, 2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 960,5 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12,13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 64, 66, 67, 68, 162 ЖК України; ст. ст. 20, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДМИТРІВСЬКА-45» інфляційні втрати у розмірі по 239 /двісті тридцять дев`ять/ грн. 91 коп.; три відсотки річних у розмірі по 68 /шістдесят вісім/ грн. 77 коп.; судовий збір у розмірі по 960 /дев`ятсот шістдесят/ грн. 50 коп., з кожного.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11 листопада 2020р.

Суддя: