Справа № 366/1498/20
Провадження № 2/366/453/20
У Х В А Л А

17 липня 2020 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Одночасно з позовом, ОСОБА_1 було подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання обґрунтоване тим, що позивач на даний час є пенсіонеркою, перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Відповідно до пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи слідує, що ціна позову складає 15121 грн. (п`ятнадцять тисяч сто двадцять одна гривня).

Отже, позивачу ОСОБА_1 потрібно заплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах, суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір за своїм внутрішнім переконанням.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши клопотання заявниці та додані документи, суддя дійшов висновку, що заявлене ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, вирішуючи заявлене ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судових витрат, встановлено, що позивачем не надано доказів її реального доходу за останній рік, оскільки надана нею довідка про доходи видана Головним управління Пенсійного фонду України в м.Києві (Солом`янський район) в м.Києві за № 811811, містить відомості про доходи останньої лише за шість місяців 2020 року, а це унеможливлює зробити висновок, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу. Доказів на підтвердження того, що заявник немає іншого джерела доходу ОСОБА_1 не надано, як і не надано відомостей щодо наявності рухомого та нерухомого майна. Сам факт того, що позивач є пенсіонером за віком не є безумною обставиною щодо звільнення від сплати судового збору.

З огляду на недоведеність обставин, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, суд не бачить необхідності при розгляді цієї справи реалізувати право на звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про можливість відстрочити сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання вказаного позову до ухвалення судового рішення.

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.136 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) по справі за позовом ОСОБА_1 до Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування до ухвалення судового рішення у даній справі.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Ю.В. Ткаченко