233 № 233/6475/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Чернецької А. С., розглянувши цивільну справу №233/6475/19 за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,
ОСОБА_1 у поданій ним до суду позовній заяві просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , пославшись на те, що є власником зазначеного житла, в якому зареєстрований відповідач, який не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним з моменту реєстрації, а саме з 16 квітня 1999 року, тобто понад встановлений ч.1 ст.71 ЖК України строк без поважних причин.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.30).
Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав, тому за ч.1 ст.280 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:
Судом встановлено, що спірне житлове приміщення розташоване в будинку АДРЕСА_1 .
Позивач є власником зазначеного житла на підставі чинного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2017 (копія на а.с.7), право власності на яке за позивачем зареєстроване у встановленому законом порядку 20.03.2018 (копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 25413644 - на а.с.8).
Як вбачається з копії Домової книги та з відомостей Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради №4481/09 від 24.10.2019 (а.с.9-10, 20-22) відповідач зареєстрований у спірному житловому приміщенні з 16.04.1999, проте у цьому житловому приміщенні не проживає і ним не користується з часу реєстрації, що підтверджено Актом житлового органу КП «СЄЗ» від 23.09.2019 (а.с.11).
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідач, за ствердженням позивача, не спростованим відповідачем, не є членом сім`ї позивача.
Тож за приписами ст.391 ЦК України позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у даному випадку визнання відповідача таким, що втратив право користування належним йому (позивачу) житлом.
За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до
ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) «про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням», - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення складено у повному обсязі 16 січня 2020 року.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя