_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/877/20
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28.07.2020

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по справі №947/19499/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому провадженні.

23 липня 2020 року на електронну скриньку суду від ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 8702757 та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 8702757.

Оскільки на момент надходження вказаної заяви питання про прийняття позову та відкриття провадження по справі не вирішувалось, в зв`язку з направленням судом запиту в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача (фізичної особи), тому розгляд заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову вирішується після відкриття провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151ЦПК України).

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається з позовної заяви, позивачі просять суд стягнути з ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 598645,00 грн., проте, представником позивача не доведено дійсну ринкову вартість нерухомого майна на момент подачі даної заяви, на яке він просить накласти арешт та відповідно не доведено співмірність ціни позову з вартістю предмета забезпечення позову, що водночас позбавляє суд можливості визначити чи є види забезпечення позову співмірними із заявленими вимогами.

Також, представником позивача не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову, лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення останнього від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі наведеного, заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача або його представника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150, 152 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по справі №947/19499/20 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні, касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Бескровний Я. В.