Справа № 647/3301/19
№ провадження 6/647/3/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Миргород В.С.

при секретарі: Салєховій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області заяву товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження; заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Бериславського районного суду Херсонської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження; заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 .

В своїй заяві посилається на те, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 30.11.2009 року у цивільній справі №2-1225/09 з ОСОБА_1 стягнуто на користь акціонерного комерційного інноваційного банка «УкрСиббанк» заборгованість за договором №0 від 06.10.2006 року про надання споживчого кредиту та заставу майна у загальній сумі 122 083, 98 гривень. 18.09.2019 року було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги №1930/К між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №23-36В/09-2004А від 06.10.2006 року. В зв`язку з чим, заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача на правонаступника Первісного Стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах №2-1225/09.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. В порядку п.2 ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для вирішення даного питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що в провадженні Бериславського районного суду Херсонської області перебувала цивільна справа №2-1225/09 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банка «Укрсиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна.

За наслідком розгляду вказаної справи, Бериславським районним судом Херсонської області 30.11.2009 року ухвалено рішення, яким позов Акціонерного комерційного інноваційного банка «УкрСиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банка «Укрсиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 06.10.2006 року у розмірі 120 845, 52 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 208, 46 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду у розмірі 30 грн., а всього 122 083, 98 грн.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Виконавчий лист суду міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з наступного з дня після набрання рішенням законної сили, а в подальшому протягом трьох років (ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 року).

В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач АТІБ «УкрСиббанк» звертався до суду із заявою про видачу виконавчих листів та таке, що виконавчі листи судом видавалися.

В ході підготовки справи до розгляду судом було направлено запит до Бериславського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, щодо відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із довідки Бериславського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області виконавче провадження по справі №2-1225/09 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» не перебуває.

Як видно з ч. 5 ст. 442 ЦПК України відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Разом з тим, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).

Однак, на переконання суду, аргументи заявника та вище викладені правові позиції стосуються тих випадків, у яких видавався виконавчий лист. Такі ж висновки, на думку суду, можна зробити зі змісту понять, вжитих законодавцем у ст. 442 ЦПК України, з яких слідує, що обов`язковою передумовою вирішення питання про заміну боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження є факт видачі виконавчого листа. Жодна норма ЦПК України не дає суду повноважень вирішити таке питання у разі, коли виконавчий лист не був виданий стягувачу. Підстав для іншого тлумачення цих норм законодавства суд не вбачає.

При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження слід врахувати, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою, у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником. Тобто, підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Пунктом 2 розділу 12 "Інструкції з організації примусового виконання рішень" передбачено, що уразі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості реалізовувати свої права згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Тому, навіть якщо виконавче провадження відсутнє, заміна сторони виконавчого провадження можлива та необхідна, так як не замінивши сторону, вона не зможе повторно звернутися до державної виконавчої служби, що передбачено Законом.

Відповідно до статті 124 Конституції України всі судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Суд також наголошує на тому, що згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Бериславським районним судом Херсонської області 30.11.2009 року ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банка «УкрСиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна.

З наданих заявником до суду документів, вбачається, що 18 вересня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги №1930/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., та зареєстрований в реєстрі.

За умовами вказаного договору, продавець - ПАТ «Дельта Банк» передає у власність покупцеві - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», а покупець приймає у власність права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають:

- право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів (надалі - Боржники), які виникли за укладеними договорами (надалі - Укладені договори) та/або на інших підставах наведених у додатку № 1 до цього Договору;

- право оскаржувати недійсність або припинення Прав вимоги, а також припинення/ліквідацію будь-якого з боржників у судовому та позасудовому порядках;

- право звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень власника Прав вимоги та/або кредитора за Правами вимоги, які передбачені законодавством та Укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись Боржників, органів нотаріату, правонаступників/спадкоємців боржників, тощо;

- право власності на Права вимоги, а також інші права кредитора за Правами вимоги утому числі ті, які виникнуть в майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність чи припинення або у разі скасування припинення/ліквідації боржника, на підставі цього Договору;

- право набути у власність гроші та/або майно на підставах наведених у додатку №1 до цього Договору або отримати грошові кошти/відшкодування за наслідками недійсності/нікчемності Укладених договорів, тощо;

- інші права, що пов`язані або випливають із Прав вимоги.

Покупець сплачує Продавцю за Права вимоги грошові кошти (плату) у розмірі та порядку, визначених цим договором, а саме в розмірі 3 175936, 30 грн. Права вимоги вважаються переданими Покупцю з моменту підписання цього Договору.

Відповідно до пункту 5.6 цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін та нотаріального посвідчення.

Також заявником надано до суду копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 20.05.2013 року проведено державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі; вид економічної діяльності надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення).

У відповідності до витягу з додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги від 18.09.2019 року вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», право вимоги за кредитним договором № 0 від 06.10.2006 року укладеним Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Суд не приймає вищевказаний договір купівлі-продажу прав вимоги №1930/К від 18 вересня 2019 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як належний і допустимий доказ підтвердження заявлених вимог, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що ПАТ «Дельта Банк» прийняв /купив/ у стягувача Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» право вимоги за кредитним договором № 0 від 06.10.2006 року укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ,

Заявником не надано до суду доказів також того, що Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» продав /відступив/, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» купив /прийняв/ право вимоги за кредитним договором № 0 від 06.10.2006 року укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Суд також зазначає, що доказом таких дій, може бути відповідний акт передачі права вимоги за відповідним кредитним договором, однак заявником таких доказів до заяви суду не надав.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За встановлених обставин, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача , необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволення.

На підставі викладеного, в межах заявлених вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись ст.442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження; заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Повний текс ухвали суду складено 06.02.2020 року.

Суддя В. С. Миргород