УХВАЛА

27 липня 2020 року

м. Київ

справа № 759/4177/16-ц

провадження № 61-32234св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко Віктор Олександрович, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва в складі судді Величко Т. О. від 21 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва в складі колегії суддів: Вербової І. М., Поливач Л. Д., Шахової О. В. від 26 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсними договір купівлі-продажу від 03 лютого 2016 року, реєстраційний номер 75, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мартиненко В. О., згідно якого ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_5 , продала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10 лютого 2016 року, реєстраційний номер 96, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мартиненко В. О., згідно якого ОСОБА_3 продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 . Вирішено питання про судовий збір.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 10 лютого 2016 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 10 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мартиненком В. О., зареєстрованого в реєстрі за № 96 та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат - скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила суд скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указану справу передано до Верховного Суду.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко Віктор Олександрович, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун