справа № 2-4186/11
головуючий у суді І інстанції Савицький О.А.
провадження № 22-ц/824/5607/2020
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталія Вікторівна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Н.В. (далі - державний виконавець Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»).

На обґрунтування скарги вказував, що 03.07.2014 державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м.Києві Руденко Н.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43868826 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4186/11 щодо боржника ОСОБА_1 , виданого 27.12.2013 Шевченківським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 151203,30 доларів США, гривневий еквівалент по курсу НБУ 7,89 станом на 26.08.2010 у розмірі 1192994,07 грн, 1700,00 грн судового збору та 120,00 грн збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1194814,07 грн.

Разом із тим, дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та відповідно й сама постанова є неправомірними, оскільки виконавче провадження відкрито ним на підставі виконавчого листа, строк пред`явлення до виконання якого пропущено, заявник вважає, що вказаними діями та рішенням державного виконавця були порушені його права.

З урахуванням наведеного просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови від 03.07.2014 про відкриття виконавчого провадження № 43868826, а також визнати неправомірною вказану постанову та скасувати її.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталія Вікторівна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, адвокат Деяк Я.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу суду скасувати.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 03.07.2014 державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Руденко Н.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43868826 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4186/11 щодо боржника ОСОБА_1 , виданого 27.12.2013 Шевченківським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором.

Зазначений виконавчий лист видавався на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2-4186/11 від 27.01.2010, хоча правильною датою мало бути зазначено 2011 рік.

Вказує, що станом на 09.03.2011 (дату набрання чинності Законом України від 04.11.2010 №2677-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі - Закон № 2677-УІ) виконавчий документ за вказаним судовим рішенням не видавався.

Вперше лише 27.12.2013 судом першої інстанції був виданий виконавчий лист, який пред`явлено до виконання ВАТ «КБ «Надра» 02.07.2014.

Постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби від 03.07.2014 відкрито виконавче провадження № 43868826 за вказаним виконавчим листом.

У вказаній справі суд першої інстанції неправильно застосував норми пункту 2 частини першої статті 22, частини першої статті 24, пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-УІ, що призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового рішення.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання, призначене на 21 липня 2020 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки, наявні в матеріалах справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі частини 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що у виконавчому листі було визначено строк пред`явлення його до виконання до 08.07.2014, у зв`язку із чим державний виконавець в установленому законом порядку 03.07.2014 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Судом установлено, що на виконанні у Шевченківському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 43868826 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4186/11 щодо боржника ОСОБА_1 , виданого 27.12.2013 Шевченківський районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 151203,30 доларів США, гривневий еквівалент по курсу НБУ 7,89 станом на 26.08.2010 становив 1192994,07 грн, 1700,00 грн судового збору та 120,00 грн збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1194814,07 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, за загальним правилом виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 09 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону направовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

У справі, яка переглядається, виконавчий лист суд видав 27 грудня 2013 року, тобто після набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (07 лютого 2011 року).

Отже, виконавчий лист № 2-4186/11, виданий 27.12.2013 на підставі рішення суду від 27.01.2010 у справі № 2-4186/11 після набрання чинності Законом № 2677-УІ (09.03.2011), був пред`явлений до виконання поза межами строків, установлених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-УІ), питання про поновлення пропущеного строку в установленому статтею 371 ЦПК України порядку не вирішувалося, і відповідно зазначена обставина, виходячи з положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-УІ), була підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

З огляду на зазначене, державний виконавець зобов`язаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження, натомість, порушуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ним винесено постанову від 03.07.2014 про відкриття виконавчого провадження № 43868826.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку (стаття 371 ЦПК України).

Матеріали справи не містять даних про звернення стягувача до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та поновлення судом цього строку.

Відповідно до частини першої статті 24, пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 посилався на указаний вище висновок ВСУ, зазначений у постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-711цс15.

Суд першої інстанції не указав підстав для незастосування цього висновку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку та неправильно застосував норми пункту 2 частини першої статті 22, частини першої статті 24, пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, що призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною другою цієї статті визначено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталії Вікторівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №43868826 від 03.07.2014.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталії Вікторівни про відкриття виконавчого провадження №43868826 від 03.07.2014.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба