Справа № 462/3145/20 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2311/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар: Cеньків Х.І.

Розглянувши у спрощеному провадженні без участі учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 15 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення невиплаченої заробітної плати ,-

в с т а н о в и в :

02 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому зазначила, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді лікаря стоматолога-терапевта на 0,75 ставки. З 1 серпня 2017 року по день звернення до суду заробітна плата не нараховується. Відсутність нарахувань підтверджується рішеннями Залізничного районного суду м.Львова про стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 67745,25 грн. за період з вересня 2018 року по травень 2020 року.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м.Львова у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його незаконним та необґрунтованим. Ухвалюючи рішення, суд порушив вимоги ч.3-4 ст.82 ЦПК України щодо преюдиції вже встановлених фактів (обставин перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем з певного періоду без зазначення дати їх припинення), ст.76 ЦПК щодо поданих доказів та ст.89 ЦПК щодо оцінки доказів. Крім цього, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи , зокрема той факт, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем на посаді медичної сестри з стоматології, такі відносини не припинялися, факт оформлення трудових відносин з певного періоду без зазначення дати його завершення підтверджено двома судовими рішеннями , які набрали законної сили. Судом не захищено її право на стягнення заробітної плат, чим порушено ряд норм трудового законодавства. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями.

Згідно частини другої ст. 372 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про стягнення невиплаченої відповідачем заробітної плати за період з вересня 2018 року по травень 2020 року.

В додаток до позовної заяви позивачем подано рішення Залізничного районного суду м.Львова від 12 червня 2018 року, яким позов ОСОБА_1 до 3-ьої стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення невиплаченої заробітної плати задоволено повністю. Стягнуто з 3-ьої комунальної стоматологічної поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 15 596 грн. за період з серпня 2017 року по грудень 2017 року.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 до комунальної 3-ьої стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення невиплаченої заробітної плати задоволений повністю: стягнуто з Комунальної 3-ьої стоматологічної поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 24 954 грн. за період з січня 2018 року по серпень 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на пітвердження позовних вимог, позивач не надала суду доказів про перебування у трудових відносинах, про нарахований та невиплачений розмір заробітної плати за період з вересня 2018 року по травень 2020 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції.

Звертаючись у суд, позивач ОСОБА_1 не надала жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, що суперечить вимогам ст.ст. 12, 76-81 ЦПК.

За змістом частини першої ст. 81ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК).

Додані до апеляційної скарги відомості про застраховану особу із Пенсійного фонду України та копія трудової книжки, судом апеляційної інстанції не приймаються як доказ, оскільки оцінку зазначеним документам не надано судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої ст.367 ЦПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи те, що судом першої інстанції позивачу належно відмовлено у задоволенні позову через ненадання доказів (недоведеність позову) позивач вправі повторно звернутися в суд з аналогічним позовом, надавши до позовної заяви докази на підтвердження позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно частини п`ятої статті 268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 15 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк