Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 70000,00 грн. моральної шкоди та 11520,00 грн. матеріальної шкоди, а також сплачений нею судовий збір при подачі позову у розмірі 768,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за те, що він 2 травня 2016 року близько 21 години 50 хвилин, перебуваючи на сходинковому майданчику будинку АДРЕСА_1 , під час сварки з позивачем, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс їй кулаком лівої руки удар по обличчю, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, із травматичним вивихом 21 зуба, крововиливом слизової оболонки верхньої губи та раноюїї поверхні і забиття верхньої щелепи справа, спричинивши короткочасний розлад здоров`я.

За цим же вироком суду, відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а цивільний позов позивача був залишений судом без розгляду, що надає їй право знову звернутися з позовною заявою до суду.

Вказані обставини підтверджуються зазначеним вироком суду, який набрав законної сили 15 листопада 2019 року.

В результаті отриманих від ОСОБА_2 умисних тілесних ушкоджень позивач вимушено зверталася за медичною допомогою 3 травня 2016 року до травматологічного пункту Смілянської міської лікарні, де їй надавалася медична допомога та призначено консультацію у стоматолога та невролога, що підтверджується довідкою №2343 від 03.05.2016 р.

З 4 травня 2016 року по 13 травня 2016 року перебувала на амбулаторному лікуванні в лікаря стоматолога та невролога, що підтверджується даними амбулаторної карти.

В результаті травми отриманої від умисних дій ОСОБА_2 , після загоювання ран фронтальної групи зубів, вона звернулась в стоматологічний кабінет «Благодент» ПП ОСОБА_3 , яка обстеживши ротову порожнину, визначила їй лікування і протезування зубів з визначенням вартості, яка склала 11520 грн., що підтверджується розрахунком. Після отриманої травми по даний час позивач протезування зубів не зробила, адже в неї відсутні кошти на відновлення їх стану після травми отриманої від ОСОБА_2 .

Таким чином для відновлення свого стану здоров`я позивачу необхідно понести матеріальні витрати на суму 11520 грн., а тому вказана сума коштів є заподіянням їй матеріальної шкоди злочином та підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Крім зазначеного, внаслідок протиправнихдій ОСОБА_2 позивачу була спричинена також моральна (немайнова) шкода. Наявність моральної (немайнової) шкоди позивач обґрунтовує:

-фізичним болем та стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, у виглядічерепно-мозкової травми, струсу головного мозку із травматичним вивихом 21 зуба, крововиливом слизової оболонки верхньої губи та раною її поверхні і забиття верхньої щелепи справа, в неї були великі болі. Крім надзвичайно сильного фізичного болю, вона страждає через потребу харчуватися у результаті відсутності зуба. При вимушеному відновленні втраченого зуба їй доведеться відвідувати стоматолога і терпіти біль;

-душевними стражданнями, яких вона зазнала від тілесного ушкодження у вигляді рани верхньої губи. Відсутність зуба не дає їй змоги нормально розмовляти під час спілкування з людьми.

Протягом декількох років вона зайвий раз не виходить на вулицю, уникає зустрічей із знайомими, відчуває постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт.

Маючи пошкодження зубів в неї виникли складності при спілкуванні, тому при зверненні за працевлаштуванням після проходження співбесіди їй відмовляли, пояснюючи, їй потрібно полікуватись і вставити зуби, і тоді приходити, що є для позивача сильним моральним потрясінням.

Осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, пов`язаних з умисним ушкодженням її здоров`я оцінити в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак, враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 70000,00 гривень.

До початку слухання справи по суті позивач подала заяву, разом із доказом направлення її на адресу відповідача, про збільшення позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача 13968, 60 грн. (що складається з 11520,00 грн. витрат для відновлення попереднього стану у лікаря-стоматолога та додаткових 2466,60 грн. витрат на придбання ліків у 2020 році) матеріальної та 70000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати і витрати з надання юридичної допомоги.

Позивач в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення: адресат відмовився від отримання. Також 16.04.2020 року відповідачем було надіслано до суду заяву, яка містить письмові пояснення по суті справи, та в якій останній вважає себе невинуватим у вчиненні злочину, заперечує проти позовних вимог, також повідомляє про неможливість прибуття у судове засідання, яке було призначене на 24.04.2020 року у зв`язку із карантинними заходами та похилим віком.

Врахувавши письмові пояснення відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Так, вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 близько 21 год. 50 хв. 2 травня 2016 року, перебуваючи на сходинковому майданчику будинку АДРЕСА_1 під час сварки із ОСОБА_1 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс їй кулаком лівої руки удар по обличчю, чим заподіяв їй легкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, із травматичним вивихом 21 зуба, крововиливом слизової оболонки верхньої губи та раною її поверхні і забиття верхньої щелепи справа, спричинивши короткочасний розлад здоров`я.

Вказаним вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У відповідності до ч. п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вирок набрав законної сили 15.11.2019 року.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_1 в кримінальному провадженні залишено без розгляду.

В силу ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 13968,60 грн. матеріальної шкоди. З них 11520,00 грн. витрат, які позивачу необхідно понести для протезування зубів та відновлення їх до стану, що існував до завдання тілесних ушкоджень. На підтвердження вказаних витрат позивачем надано план лікування стоматологічного кабінету Благодент ФОП ОСОБА_3 (що діє на підставі ліцензії Міністерства охорони здоров`я України від 14.06.2012 р. № 24) від 04.08.2017 року. Також надано довідку № 2343 від 03.05.2016 року, видану травматологічним пунктом Смілянської міської лікарні про звернення ОСОБА_1 за медичною домопогою з діагнозом: забій м`яких тканин голови, забійна рана слизової губ, трамватичний вивих зуба, струс головного мозку та виписку з медичної картки про проходження консультації у стоматолога, хірурга, невролога 04.05.2016 року та 13.05.2016 року. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача витрати на придбання ліків на суму 2466,60 грн. у зв`язку із проходженням лікування у стаціонарному відділенні у КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги СМР з 19.03.2020 року по 01.04.2020 року.

Відповідно до виписного епікризу, ОСОБА_1 проходила лікування у денному стаціонарі з 19.03.2020 року по 01.04.2020 року з діагнозом гіпертонічна хвороба 2 ступеню, наслідки черепно-мозкової травми 2016 року струсу головного мозку, цефалічний синдром, вегетативні дисфункції. У щоденнику спостереження за хворим і виконання призначень від 19.03.2020 року до 01.04.2020 року значаться найменування ліків, які відповідають квитанціям, що долучено позивачем на підтвердження витрат на лікування на суму 2466,60 грн. Суд вважає вимогу про стягнення матеріальних збитків обгрунтованою та підтвердженою допустимими та належними доказами, вбачає причинно-наслідковий зв`язок між витратами на лікування на суму 2466,60 грн., які понесені позивачем у 2020 році внаслідок травми, завданої відповідачем у 2016 році, тому вказані витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Позивач в позовній заяві просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 70000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч.1 ст.77 ЦПК України вказує на те, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В зв`язку з отриманням легких тілесних ушкоджень позивачем, що є наслідком вчинення кримінального правопорушення відповідачем, вона зазнала душевних страждань та переживань, була змушена змінити свій звичний ритм життя та відмовитись від за планових справ, тому заподіяння з вини відповідача моральної шкоди, на думку суду, повністю знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Разом з тим, позивач не довела суду наявності моральної шкоди в заявленому обсязі, так як будь-які докази спричинення відповідачем моральної шкоди в заявленому розмірі у справі відсутні.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість страждань позивача, стан її здоров`я, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках та вважає за необхідне визначити розмір компенсації моральної шкоди у сумі 15000,00 грн.

Крім того, суд керується вимогами розумності і справедливості відшкодування та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача зазначену вище суму в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу позивачем суду надано, договір про надання правничої допомоги від 26.11.2019 року, акт виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 26.11.2019 року та квитанцію № 37-19 від 28.11.2019 року на суму 500,00 грн.

Суд вважає вказану вимогу обгрунтованою, підтверджену належними доказами та розмір витрат співмірним з ціною позою, складністю справи і значенням справи для сторони.

Позивач при подачі вказаного позову до суду сплатила судовий збір у розмірі 768,40 грн., відповідачем суду не надано доказів існування підстав для звільнення його від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 76, 77, 81, 82, 141, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст.23, 280, 1167, 1177, роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , 13986 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 60 (шістдесят) коп. матеріальної шкоди, 15000 (п`ятнадцять тисяч ) грн. моральної шкоди, судові витрати: 500 (п`ятсот) грн. на правничу допомогу та судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов