Справа № 462/252/20
УХВАЛА

22 січня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Сех Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові подання старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Крилишин Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Крилишин Р.М. звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань покладених на неї судовим рішенням - наказом №914/443/16 від 11.04.2016, виданим Господарським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 76939,13 грн. на користь Державного підприємства «Підприємство Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48)». В поданні покликається на те, що на виконанні Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження з виконання наказу №914/443/16 від 11.04.2016, виданого Господарським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 боргу 76939,13 грн. на користь ДП «Підприємство Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48)». Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 28.09.2018 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого документа, про що повідомлено боржника, а саме скеровано рекомендованою кореспонденцією про вручення. Рішення боржником не виконано, жодних підтверджуючих документів про сплату заборгованості державному виконавцеві не надано. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. В результаті проведених державним виконавцем заходів було встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані, пенсію та доходи за трудовим та іншими цивільно-правовими договорами не отримує, право власності на нерухоме та рухоме майно та на земельні ділянки за боржником не зареєстроване, інформація про джерела отриманні доходів боржників фізичних осіб, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня та кошти у банківських установах також відсутні. 17.02.2019 державним виконавцем здійснено вихід на територію за адресою вказаної у виконавчому документі та з`ясовано, що боржник за даною адресою не проживає, про що складено акт державного виконавця від 17.12.2019. На виклик державного виконавця боржник не з`явився, вимогу державного виконавця боржником проігноровано. Таким чином, на даний час рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, а відтак в діях ОСОБА_1 наявні ознаки ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням, а тому ОСОБА_1 необхідно тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить подання задовольнити та розглядати подання без його участі, що суд вважає за можливе.

Розглянувши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п. 19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок роз`яснення спорів у цій сфері.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року, "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Як встановлено судом, на виконанні Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавче провадження №57305788 з виконання наказу №914/443/16 від 11.04.2016, виданого Господарським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 76939,13 грн. боргу на користь ДП «Підприємство Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48)».

Постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ Крилишиним Р.М. від 28.09.2018 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №914/443/16 від 11.04.2016, виданого Господарським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 76939,13 грн. боргу на користь ДП «Підприємство Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48)». Вказана постанова скеровувалася державним виконавцем Зубарєвій Ж.В. рекомендованим листом за адресою вказаною у виконавчому документі, однак остання таку не отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно якого поштове відправлення повернуто без вручення адресату.

Постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ Крилишиним Р.М. від 28.09.2018 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

В результаті проведених державним виконавцем заходів було встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані, пенсію та доходи за трудовим та іншими цивільно-правовими договорами не отримує, право власності на нерухоме та рухоме майно та на земельні ділянки за боржником не зареєстроване, інформація про джерела отриманні доходів боржників фізичних осіб, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня та кошти у банківських установах також відсутні.

Згідно інформації ГУДМС України у Львівській області від 19.12.2019, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та знята з реєстрації 13.04.2016, вибула за адресою: АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресою не зареєструвалася.

З акту державного виконавця від 17.12.2019 вбачається, що при виході за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме по АДРЕСА_2 , державним виконавцем встановлено, що згідно свідчень сусідів боржник за вищевказаною адресою не проживає.

Дослідивши подані матеріали, вбачається, що в поданні не містяться будь-які відомості про те, які обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, не зазначено, якими доказами підтверджуються такі обставини, і яка є необхідність в тимчасовому обмеженні її права виїзду за кордон та пересуванні.

Також державним виконавцем не наведено жодних доказів наявності чи відсутності у боржника ОСОБА_1 закордонного паспорту, не надано відомостей про те, що боржник викликалась та отримувала виклики до Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ, доказів того, що державний виконавець звертався із поданням про розшук боржника та результати такого розшуку.

Надаючи оцінку доказів долучених до подання, суд не вбачає підстав для обмеження у праві боржника виїзду за межі України, оскільки подання ґрунтується лише на перебуванні останньої у статусі боржника. Державний виконавець не надав суду докази, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу. Тобто відсутня винна поведінка боржника, що ухиляється від виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Враховуючі викладені обставини, а також те, що обмеження у праві виїзду за межі України є виняткових заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», суд-

постановив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Крилишин Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: