Єдиний унікальний номер 227/1551/17
Номер провадження 22-ц/804/3368/20
Єдиний унікальний номер 227/1551/17 Головуючий у 1 інстанції Кошля А.О.
Номер провадження 22-ц/804/3368/20 Доповідач Корчиста О.І.
У Х В А Л А

24 грудня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Корчистої О.І.

суддів: Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.

розглянувши заяву про самовідвід судді Корчистої О.І. по цивільній справі №227/1551/17 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, про видачу дубліката виконавчого листа,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року,

встановив:

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особа: ОСОБА_2 , Відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, про видачу дубліката виконавчого листа залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року.

З матеріалів справи, а саме постанови Донецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року вбачається, що суддя Корчиста О.І. приймала участь у складі колегії суддів апеляційного суду при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року по даній цивільній справі №227/1551/17, в якій зроблено висновок про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та про порушення судом норм процесуального закону, оскаржувану ухвалу скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При вирішенні питання про призначення справи до розгляду суддею-доповідачем Корчистою О.І. заявлено з наведених вище підстав самовідвід.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно зі статті 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді Корчистої О.І., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, колегія суддів вважає, що заява про самовідвід судді Корчистої О.І. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 33, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву судді Донецького апеляційного суду Корчистої Олесі Іванівни про самовідвід у цивільній справі №227/1551/17 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, про видачу дубліката виконавчого листа, задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу з метою заміни судді Корчистої Олесі Іванівни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню окремо в касаційному порядку не підлягає.

Судді: