Справа № 509/296/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Овідіопольська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку у реальних розмірах та встановлення факту помилки у правовстановлюючому документі на право власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 21.01.2020 р. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії І- ОД №029736 від 26.09.2000 р. у реальних розмірах, а саме загальним розміром - 0,25 га: 0,10 га - з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства та 0,15 га - з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка), що розташована на території АДРЕСА_1 , отриманої на підставі рішення Овідіопольської селищної ради №174 від 23.05.2000 року та на підставі рішення Овідіопольської селищної ради №175 від 23.05.2000 року на підставі помилки в правовстановлюючому документі державного акту про право власності на земельну ділянку серії І -ОД №029736 від 26.09.2000 р. при зазначенні розміру площі земельної ділянки, та помилки при вказанні рішення на підставі якого видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії І-ОД №029736 від 26.09.2000 р.

Главою 6 Розділу ІV ЦПК України особам надано право на звернення до суду в порядку окремого провадження із заявами про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В частині 1 статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, про встановлення яких суд розглядає справи, а саме: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З поданої заяви вбачається, що встановлення вищевказаного факту заявнику необхідно для подальшого оформлення земельної ділянки.

Згідно з ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Тому, звернення заявника до суду, шляхом подання вищезазначеної заяви в порядку цивільного судочинства (окреме провадження), є невірним способом захисту порушених прав.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 186, 258 - 260, 293, 315 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Овідіопольська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку у реальних розмірах та встановлення факту помилки у правовстановлюючому документі на право власності на земельну ділянку, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кочко В.К.