ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4474/19 Номер провадження 22-ц/814/153/20Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

за участю секретаря: Ряднина І.В.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2019 року у складі судді Андрієнко Г.В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України про визнання права користування житловим приміщенням в будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України,

в с т а н о в и в:

В травні 2019 року уповноважений представник позивача - адвокат Процай В.М. подав від імені позивачів ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позов до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України про визнання права користування житловим приміщенням в будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України.

Позов мотивовано тим, що з 17 серпня 2007 року ОСОБА_1 та члени її родини були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом будівлям і спорудам військового містечка, що знаходиться на балансі КЕВ м. Полтави МОУ надано нову адресу, та ОСОБА_1 08.02.2008 року було зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 . На вселення до зазначеної кімнати при зміні адреси на ОСОБА_1 , як основного наймача, було виписано ордер, незважаючи на те, що будівля не має статусу гуртожитку. Наразі у вищевказаній квартирі, окрім ОСОБА_1 , фактично проживають члени її сім`ї: син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_4 та батько її колишнього чоловіка ОСОБА_3 Вселення у спірну квартиру відбулось на законних підставах. 01.03.2011 року між КЕВ м. Полтави та ОСОБА_1 було укладено Договір № 17 про надання послуг по утриманню гуртожитку та відшкодування витрат за надані комунальні послуги за адресою АДРЕСА_3 , який до цього часу не розірвано. ОСОБА_1 утримує квартиру в належному стані, оплачує надані комунальні послуги, будь-яких претензій зі сторони відповідачів до вселення ОСОБА_1 та членів сім`ї в спірну квартиру не було, тому вважає, що вони мають право на подальше проживання у вказаному житлі. Крім того, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем Служби безпеки України, має статус учасника бойових дій, отже, має право на житло та належні житлові умови.

Зазначає, що 11.09.2015 року на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року, яке в подальшому було скасоване, Октябрським РВ у місті Полтаві УДМС України ОСОБА_1 , її сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було знято з реєстрації місця проживання. Однак, не зважаючи на ухвалу суду від 11.02.2019 року, якою було допущено поворот виконання рішення суду від 04 червня 2015 року, позивачі не можуть поновити реєстрацію місця свого проживання внаслідок допущеної помилки з боку ДМС України, а тому позбавлені іншої можливості реалізувати своє право на поновлення реєстрації в житловому приміщенні, в якому вони проживають, окрім як шляхом звернення до суду з даним позовом.

У зв`язку з викладеним, просив визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право користування квартирою номер АДРЕСА_4 на умовах житлового найму.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2019 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право користування квартирою номер АДРЕСА_4 на умовах житлового найму.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України в дохід держави по 384,20 грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачі, як члени сім`ї основного квартиронаймача, правомірно набули права користування вказаною квартирою, будь-яких претензій зі сторони відповідачів до вселення ОСОБА_1 та членів сім`ї в спірну квартиру не було, вони у встановленому порядку були зареєстровані, та по теперішній час фактично проживають у вказаному житлі.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи, що рішення суду винесено за відсутності всебічного, повного та об`єктивного розгляду у судовому процесі всіх обставин в їх сукупності та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить дане рішення скасувати повністю.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції мав би зупинити провадження у справі до прийняття та набрання законної сили ухвалою Верховного суду за касаційними скаргами Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2018 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2018 року та 20 грудня 2018 року про перегляд рішення від 04 червня 2015 року за нововиявленими обставинами, касаційне провадження по яких було відкрито 30 січня та 06 лютого 2019 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Повноваження апеляційного суду та межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначено статтями 367, 374-380 ЦПК України.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (статті 375 ЦПК України).

По справі встановлено, що будівля гуртожитку інв. № 6/11 є власністю Держави України в особі Міністерства Оборони України та знаходиться на балансі та в оперативному управлінні Квартирно-експлуатаційного відділу (далі - КЕВ) м. Полтава.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 74 від 28.03.2007 року будівлям і спорудам військового містечка № 6, що знаходиться на балансі КЕВ м. Полтави Міністерства оборони України, надано нову адресу згідно з додатком № 1, в тому числі: АДРЕСА_3 .

З 17 серпня 2007 року позивачі постійно проживають та були зареєстровані у спірному житловому приміщенні. З 08 лютого 2008 року вони були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , де з 2008 по 2009 роки власними силами та за власні кошти переобладнали будівлі учбових аудиторій у квартиру.

01 березня 2011 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава та позивачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 12 про надання послуг по утриманню гуртожитку та відшкодування витрат за надані комунальні послуги, відповідно до якого КЕВ м. Полтава (як Балансоутримувач) надав ОСОБА_1 (Квартиронаймач) у тимчасове користування житлове приміщення загальною площею 69,9 кв.м. Предметом договору є забезпечення Балансоутримувачем надання послуг з утримання гуртожитку, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , а Квартиронаймач оплачує Балансоутримувачу кошти за експлуатаційні витрати по утриманню гуртожитку та надані комунальні послуги згідно з установленими тарифами. Договір укладено з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року, з відповідною пролонгацією на той самий строк (згідно з п. 6.2), якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Умови дострокового розірвання передбачені п. 6.3 Договору, у разі: переходу права користування гуртожитком до іншої особи; невиконання сторонами умов цього договору

У 2012 році на підставі наказу Міністра оборони України від 22 березня 2012 року № 155 будівлю № 11 військового містечка № 6 реконструйовано під житловий будинок. Відповідно до Декларації від 27 червня 2012 року № ПТ 6 вказану будівлю введено в експлуатацію, як житловий будинок. Ремонтні роботи проводились без виселення мешканців, які після завершення робіт залишились у ній проживати.

Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 04 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року, у справі № 554/1480/15-ц за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виселено з жилого будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України за адресою АДРЕСА_5 без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року скасовано та при новому розгляді у задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення відмовлено.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року, задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Процая В.М. про поворот виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року по справі № 554/1480/15-ц; поновлено реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , її малолітнього сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що житлові права позивачів підлягають судовому захисту, оскільки вони були вселені до помешкання правомірно, постійно проживали і були зареєстровані у цьому помешканні до 11.09.2016 року. На час вселення позивачів будинок не мав статусу гуртожитку та використовувався як готель для військовослужбовців, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

На даний час статус будинку визначено як житловий будинок.

Конституцією України (стаття 47) кожному гарантовано право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 9 ЖК України (частини перша, четверта, п`ята) громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно положень статей 61, 63 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, предметом якого є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

По справі встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги, що позивачі на законних підставах вселились у спірне житло, протягом тривалого часу проживають у ньому, іншого житла не мають, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про визнання за ними права користування спірною квартирою АДРЕСА_4 на умовах житлового найму.

Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим по справі фактичним обставинам, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.В. Прядкіна

Л.М. Хіль