Ухвала

24 липня 2020 року

м. Київ

справа №208/8132/19

провадження № 61-10187ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року у справі за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державного архітектурно-будівельного контролю, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович про витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, в межах якого подала заяву про його забезпечення шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів та кафе типу "ІНФОРМАЦІЯ_1" (вбудоване приміщення №01) загальною площею 835,7 кв.м. (вбудовані приміщення з 01-1 по 01-8), який знаходиться в АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104).

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року у задоволенні заяви Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про забезпечення позову було відмовлено, з чим позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області задоволено.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року про відмову у забезпеченні позову скасовано.

Заяву Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про забезпечення позову задоволено.

Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів та кафе типу "ІНФОРМАЦІЯ_1" (вбудоване приміщення №01) загальною площею 835,7 кв.м. (вбудовані приміщення з 01-1 по 01-8), який знаходиться в АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104).

09 липня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його.

Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулася із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державного архітектурно-будівельного контролю, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцев В. О., в якому ставить питання про: витребування майна із незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме, об`єкта нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (магазин непродовольчих товарів та кафе типу "ІНФОРМАЦІЯ_1" (вбудоване приміщення №01) загальною площею 835,7 кв.м. (вбудовані приміщення з 01-1 по 01-8) на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23956373 від 15 грудня 2017 року 11:57:11 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23883527 від 12 грудня 2015 року 14:48:23 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто, зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами по даній справі виник спір майнового характеру.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень, з метою забезпечення позову Кам`янська міська рада Дніпропетровської області просила заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів та кафе типу "ІНФОРМАЦІЯ_1" (вбудоване приміщення №01) загальною площею 835,7 кв.м. (вбудовані приміщення з 01-1 по 01-8), який знаходиться в АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104).

Враховуючи, що предметом позову по даній цивільній справі є об`єкт нерухомого майна - магазин непродовольчих товарів та кафе типу "ІНФОРМАЦІЯ_1", і єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та зважаючи, що відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача та враховуючи можливий негативний вплив, наслідки і ризик можливого відчуження належного відповідачу нерухомого майна на відновлення порушеного права позивача, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважала за можливе забезпечити позов шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного об`єкта нерухомого майна.

Апеляційний суд правомірно дійшов висновку, що заявником наведені як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, враховано співмірність заходу забезпечення позову заявленим вимогам, з огляду на що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не відповідає вимогам закону.

Застосований судом вид забезпечення позову захищає права позивача на випадок можливого ухвалення рішення на його користь.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Доводи касаційної скарги щодо ненадання судом апеляційної інстанції належної оцінки в порушення норм процесуального права відсутності доказів на підтвердження права власності позивача на спірне майно та доказів вибуття спірного майна з власності позивача не можуть касаційним судом прийматись до уваги, оскільки стосуються питань розгляду судового спору по суті позовних вимог та зводяться до встановлення обставин і переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що висновки суду апеляційної інстанції суперечать правовим висновкам викладеним Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року по справі №569/3313/19 та від 19 лютого 2020 року по справі №531/700/19-ц, оскільки вони стосуються інших конкретних обставин, їх зміст не свідчить про можливість застосування відповідних висновків у цій справі.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року є необґрунтованою, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року у справі за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державного архітектурно-будівельного контролю, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович про витребування майна з незаконного володіння, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко