Єд. унік. № 243/5826/18
Провадження № 2/243/155/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мінаєва І.М.

за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники справи: не з`явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги порушенням відповідачем зобов?язань відповідно до умов договору.

06 жовтня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", яке змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктами 3.2 та 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком нараховуються відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою. Банком у повному обсязі виконані свої зобов`язання за договором та угодою, а саме наданий відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до п.5.6 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку, у тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Положеннями п. 6.4. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі незгоди зі зміною Правил та/або Тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати достроково виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно п.5.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/ або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі виникнення власником або довіреною особою власника боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушуються умови укладеного кредитного договору, відповідач станом на 30 квітня 2018 року має заборгованість у сумі 107042,18 грн., з якої: 3715,63 грн. - заборгованість за кредитом, 93277,28 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4475,83 грн. - заборгованість за пенею та комісією, передбачені пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5073,44 грн. - штраф (процентна складова).

Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 107042,18 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

2.21 серпня 2019 р. представником відповідача наданий відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги визнаються частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання Умов та правил надання банківських послуг не може бути договором приєднання, оскільки з моменту виникнення спірних правовідносин Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися банком, тому до позову може бути доданий витяг у будь-якій редакції. Таким чином відсутні підстави стверджувати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів, та відповідальність у вигляді неустойки. Отже підписана анкета-заява не може бути підставою для стягнення процентів та пені за невиконання кредитного договору, оскільки не може розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору. В той же час оскільки відповідач порушував умови зобов`язання в частині щомісячного погашення кредиту, відповідач визнає заборгованість за тілом кредиту в сумі 3715,63 грн. Додатково зазначає про збільшення позивачем відсоткової ставки в односторонньому порядку без згоди позичальника, тому такі дії є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення відсотків у підвищеному розмірі, та дію мораторію на нарахування штрафів на період проведення антитерористичної операції.

3.З відповіді на відзив вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено договір приєднання і власним підписом позичальник підтвердив свою згоду з запропонованими позивачем умовами. Положення ст.207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік документів, в яких фіксується укладення правочину в письмовій формі. В зазначеному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Укладення кредитного договору саме таким чином не суперечить законодавству України, окрім того, з анкети вбачаються персональні дані позичальника, розмір відсоткової ставки, тобто, сторонами були обговорені всі істотні умови договору. Посилання відповідача в тій частині, що він отримав споживчий кредит, вважає необґрунтованими, оскільки грошові кошти надавалися у виді ліміту на платіжну картку, в той час як споживчий кредит - це кошти, що надаються споживачеві на придбання продукції. Зміна відсоткової ставки за кредитним договором позивачем була проведена у відповідності з положеннями Умов та правил надання банківських послуг, відповідача з зазначеними змінами було ознайомлено шляхом надсилання смс-повідомлень. Додатково зазначено, що на момент подання позовної заяви і позивача була відсутня достовірна інформація про адресу за якою мешкав відповідач на час початку проведення АТО, тому банком і були нараховані штрафи.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4.Представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності юридичної особи № 7959-К-О від 08.08.2017 р., не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

5.Представники відповідача ОСОБА_3 та адвокат Тесленко М.С. надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що просять відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення процентів за користування кредитом, пені та комісії, штрафів та судових витрат.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

6.Ухвалою суду від 12.08.2019 р. заяву представника відповідача ОСОБА_3 задоволено, скасоване заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.07.2018 року у справі за позовною заявою ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

7.Ухвалою суду від 11.09.2019 р. справу прийнято до провадження після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, призначено судове засідання.

8.Ухвалою суду від 06.12.2019 р. справу прийнято до провадження після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, по справі призначено судове засідання.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

9.06 жовтня 2006 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав кредитну картку "Універсальна" юридичної особи - закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якої є публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", яке змінило найменування на акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", з кредитним лімітом 3630,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році (а.с.8).

10.Розмір заборгованості згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за станом на 30 квітня 2018 року за кредитом (тілом кредиту) складає 3715,63 грн. Крім того, банком нараховані відсотки у сумі 93227,28 грн. за користування кредитом, пеню у сумі 4475,83 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 5073,44 грн. (а.с.4-7).

11.Оскільки розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитного договору, суду була надана банківська виписка, яка має статус первинного документу відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5.

Так, згідно наданої позивачем виписки з 26.12.2006 р. по 31.07.2019 р. ОСОБА_1 користувався кредитними коштами банку:

1)за карткою № НОМЕР_1 за період з 26.12.2012 р. по 31.07.2019 р., залишок коштів після операцій складає -290748,47 грн. (наявна заборгованість);

2)за карткою № НОМЕР_2 за період з 22.11.2013 р. по 30.10.2015 р., залишок коштів після операцій складає -11483,21 грн. (наявна заборгованість (а.с.92-96).

12. Відповідно до довідки ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_1 згідно кредитного договору отримав картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , остання з яких має термін дії до останнього дня жовтня 2017 року (а.с.106, 129).

13. Згідно роздруківок смс-повідомлень, наданих позивачем, ОСОБА_1 (номер телефону 050-213-63-23) 15.08.2014 р. надіслано повідомлення про підвищення відсоткової ставки з 01.09.2014 до 2,9 %, та 15.03.2015 р. - до 3,6 % з 01.04.2015 р. (а.с.107-108).

V. Оцінка Суду.

14. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

15.У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

16.Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

17.Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

18.У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

19.Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

20.Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

21.За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

22.Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 06.10.2006 року процентна ставка зазначена у розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік.

Однак, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

23.Позивач у позовних вимогах окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), просить також стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06.10.2006 р. посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

24.На думку суду в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (06 жовтня 2006 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26 червня 2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

25.Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

26.Суд зазначає, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

На думку суду витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказані обставини свідчать про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" 4475,83 грн - заборгованості за пенею та комісією; 500 грн - штрафу (фіксована частина); 5073,44 - штрафу (процентна складова) за порушення умов договору у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у заяві від 06 жовтня 2006 року, оскільки Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

27.Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

28.Під час судового розгляду встановлено, що після підписання анкети 06.10.2006 р. ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт у сумі 3630,00 грн. зі сплатою відсотків за кредитним договором у розмір 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, строк дії карти зазначений - листопад 2009 р. Факт отримання та користування відповідачем кредитною картою ним визнається.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів: кредитного ліміту, погодженого сторонами в анкеті-заяві в сумі 3630 грн., а саме зазначеної в розрахунку заборгованості поточної заборгованості за кредитом у сумі 3534,74 грн.

Водночас, з анкети-заяви вбачається, що сторони узгодили також і розмір процентної ставки 36 % річних, а тому підлягає стягненню, крім основаної суми кредиту 3630 грн (зазначеної в анкеті-заяві), також сума процентів. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

29.Аналізуючи доводи відповідача щодо неправомірності нарахованих відсотків, суд зазначає наступне. Так, доводи відповідача в тій частині, що сторони погодили строк кредитування - листопад 2009 р., не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

В анкеті-заяві містяться відомості, що строк дії картки становить - листопад 2009 р. Однак, строк дії карти та строк кредитування не є тотожними поняттями, а строк кредитування в цій анкеті-заяві не зазначений.

Частиною другою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.10.2019 р. у справі № 750/896/17, оскільки анкетою-заявою не передбачено порядку погашення заборгованості (щомісячні чергові платежі чи повернення кредиту в повному обсязі у строк кредитування), виконання зобов`язання за таким договором відбувається за вимогою кредитора.

30.Розмірковуючи над доводами відповідача щодо неправомірності підвищення банком відсоткової ставки в односторонньому порядку, слід зазначити наступне. Так, відповідач вважає неправомірним підвищення позивачем відсоткової ставки з 01.04.2015 р. до 3,6 % на місяць, та зазначає, що оскільки він не користувався кредитною картою з 26.07.2014 р., позивач не мав підстав нараховувати йому з 30.07.2014 р. проценти за користування кредитними коштами. Однак, згідно розрахунку заборгованості станом на 26.07.2014 р. відповідач мав поточну заборгованість у сумі 3534,74 грн., тобто його обов`язок зі сплати відсотків не був припинений.

31.Як вбачається з наданих позивачем відомостей щодо правомірності підвищення відсоткової ставки, 15 березня 2015 р. о 12-53 год. позивачем було надіслано відповідачу смс-повідомлення щодо підвищення відсоткової ставки за кредитом до 3,6 % на місяць з 01.04.2015 р. (а.с.108), а 15 серпня 2014 р. о 12-14 год. - до 2,9 % (а.с.107).

32.Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В той же час зі змісту підписаної відповідачем анкети-заяви від 06.10.2006 р. не вбачається визначення можливості кредитодавця в односторонньому порядку підвищувати процентну ставку. Посилання позивача на передбачене п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг право банку проводити зміну Тарифів та інших умов обслуговування карткового рахунку судом не приймається до уваги, оскільки під час вирішення питання щодо статусу Умов і правил надання банківських послуг як невід`ємної частини укладеного сторонами договору, як було зазначено вище судом, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню частина перша статті 634 ЦК України щодо договору приєднання, так як Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком за період з часу виникнення спірних правовідносин (06.10.2006 р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26.06.2018 р.).

33.Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням не погодження в анкеті-заяві від 06.10.2006 р. сторонами можливості зміни позивачем відсоткової ставки в односторонньому порядку, враховуючи відсутність у матеріалах справи письмової згоди відповідача на підвищення цієї відсоткової ставки, суд приходить до висновку, що банком неправомірно було підвищено відсоткову ставку. В той же час, оскільки сторонами в анкеті-заяві від 06.10.2006 р. погоджено нарахування відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки саме у такому розмірі.

34.Станом на 01.09.2014 р. заборгованість відповідача за відсотками становила 1043,96 грн. Оскільки сторонами не надано суду розрахунок заборгованості за відсотками, нарахованими за кредитним договором від 06.10.2006 р. у розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, суд у межах заявлених позовних вимог змушений здійснити власний розрахунок відсотків за період з 01.09.2014 р. по 30.04.2018 р. Так, сума заборгованості за тілом кредиту станом на 01.09.2014 р. становила 3715,63 грн. (сальдо поточної заборгованості за кредитом 3534,74 грн. + сальдо простроченої заборгованості 180,89 грн.), однак кредитний ліміт згідно анкети-заяви складає 3630 грн., тому сума відсотків буде обчислюватися з максимального розміру кредитного ліміту (оскільки сума заборгованості за тілом кредиту за відомостями позивача перевищує максимальний розмір кредитного ліміту). Сума нарахованих відсотків за період з 01.09.2014 р. по 30.04.2018 р. становитиме 4573,80 грн. (3630 грн. х 3 % х 42 місяці). Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами 5617,76 грн. (4573,80 грн. + 1043,96 грн.).

35. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконувалося зобов`язання. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за тілом кредиту - 3630,00 грн., суму заборгованості за відсотками за користування кредитом - 5617,76 грн., а позовні вимоги про стягнення стягнення комісії та пені і штрафів задоволенню не підлягають.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

36. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1762,00 грн. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.36 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 р. №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 152,23 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 206, 259, 264-265, 267, 268 ЦПК України, 525-527, 554, 611, 629, 1054 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1 Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) заборгованість за договором № б/н від 06 жовтня 2006 року на загальну суму 9247 грн. 76 коп. (дев`ять тисяч двісті сорок сім грн. 76 коп.), яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3630,00 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 5617,76 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1 Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 152 грн. 23 коп. (сто п`ятдесят дві грн. 23 коп.)

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв