Справа № 2-5269/11
Провадження № 4-с/761/19/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець Виконавчого округу місті Києва Телявський Анатолій Миколайович, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Телявського А.М., у якій просить визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 29.07.2019 р. про відкриття виконавчого провадження № 59672298, та такими, що суперечать вимогам закону, а також скасувати вказану постанову.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 29.07.2019 р. приватним виконавцем Виконавчого округу м.Києва Телявським А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59672298 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5269/11 щодо боржника ОСОБА_1 , виданого 16.01.2014 р. Шевченківський районним судом м.Києва, згідно з яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/2342к-07 від 08.06.2007 р., укладеним між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Унівесал Банк», та ОСОБА_1 в розмірі 189448,72 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 17.11.2010 р. 1503408,21 грн., звернути стягнення на належну на праві власності ОСОБА_1 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом її реалізації з прилюдних торгів у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку. Разом з тим, посилаючись на те, що дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та відповідно й сама постанова є неправомірними, оскільки виконавче провадження відкрито ним на підставі виконавчого листа, строк пред`явлення до виконання якого пропущено, заявник вважає, що вказаними діями та рішенням приватного виконавця були порушені його права, а тому звернувся до суду з даною скаргою.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Унівесал Банк» в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності приватного виконавця, Рижової Т.В. та ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення заявника та представник заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Телявського А.М. перебуває виконавче провадження № 59672298 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5269/11 щодо боржника ОСОБА_1 , виданого 16.01.2014 р. Шевченківський районним судом м.Києва,згідно з яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/2342к-07 від 08.06.2007 р., укладеним між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Унівесал Банк», та ОСОБА_1 в розмірі 189448,72 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 17.11.2010 р. 1503408,21 грн., звернути стягнення на належну на праві власності ОСОБА_1 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом її реалізації з прилюдних торгів у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірність дій приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та відповідно й самої постанови, оскільки на його думку виконавче провадження відкрито приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, строк пред`явлення до виконання якого пропущено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, з метою примусового виконання рішення суду 29.07.2019 р. приватним виконавцем Виконавчого округу м.Києва Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59672298.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист № 2-5269/11 щодо боржника ОСОБА_1 , виданий 16.01.2014 р. Шевченківський районним судом м.Києва, неодноразово пред`являвся до виконання у встановлений законом строк, після чого останній раз 29.08.2016 р. постановою державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві його було повернуто стягувачу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст. 26 Закону № 606-XIV.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), чинного на момент видачі виконавчого листа, визначено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.2 ст. 22 Закону від 21.04.1999 р. № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, у відповідності до вимог Закону № 606-XIV, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Статтею 23 Закону № 606-XIV, передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Так, враховуючи вищевказані положення закону та як встановлено з матеріалів виконавчого провадження, виконавчий лист № 2-5269/11 щодо боржника ОСОБА_1 пред`являвся до органів ДВС шість разів у встановлений законом строк, після чого з різних підстав повертався постановами державних виконавців від 27.10.2014 р., 26.03.2015 р., 18.05.2015 р., 02.11.2015 р., 16.01.2016 р., 29.08.2016 р., що свідчить про переривання строку пред`явлення цього виконавчого листа до виконання.

Разом з тим, 05.10.2016 р. набув чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ.

Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VІІІвизначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 12 Закону № 1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Таким чином, враховуючи, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-5269/11 щодо боржника ОСОБА_1 після набрання чинності Законом № 1404-VІІІ, а саме з 05.10.2016 р. становить три роки, а також, приймаючи до уваги переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання пред`явленням його черговий раз до виконання до Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, суд вважає, що після повернення виконавчого листа 29.08.2016 р. перебіг строку починається з початку та відповідно закінчується після спливу трьох років, згідно з ч.1 ст. 12 та п.15 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VІІІ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем Виконавчого округу м.Києва Телявським А.М. 29.07.2019 р. в установленому законом порядку винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59672298 на підставі виконавчого листа № 2-5269/11 щодо боржника ОСОБА_1 , строк пред`явлення якого до виконання не пропущений.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання заявника про повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання після закінчення виконавчого провадження з підстави фактичного виконання ним рішення суду, оскільки вказаний виконавчий лист був виданий з метою виконання рішення суду у частині виселення та жодним чином не стосується виконавчого провадження відкритого приватним виконавцем, дії та рішення якого заявник оскаржує.

За таких обставин, оскільки під час вчинення дій та винесення рішення у виконавчому провадженні № 59672298, які оскаржуються, приватний виконавець Виконавчого округу м.Києва Телявський А.М.діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, тому суд вважає, що з боку приватного виконавця права чи свободи заявника вказаними діями та рішенням порушені не були, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії та рішення приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець Виконавчого округу місті Києва Телявський Анатолій Миколайович, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: