Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1382/19
№ 2/733/41/20
Рішення

Іменем України

"21" січня 2020 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що він зареєстрований та проживає з 1999 року за адресою: АДРЕСА_1 . Власником житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, являється його колишня дружина ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу вона у 1999 році виїхала за межі України та проживає на території Російської Федерації. Але в даному будинку крім позивача, зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за місцем реєстрації з 2003 року не проживає, не користується даним житлом, не несе ніяких витрат по утриманню будинку, але добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. Просить суд визнати відповідачку по справі ОСОБА_2 такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її без поважних причин більше 15 років у будинку АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає з 1999 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-4,20). Власником житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, являється колишня дружина позивача ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу (а.с.6) остання у 1999 році виїхала за межі України та проживає на території Російської Федерації.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області від 19 вересня 2019 року № 3281 за вищевказаною адресою зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Згідно акту обстеження від 20 вересня 2019 року за вищевказаною адресою зареєстрована відповідачка, але остання за даною адресою з 2003 року не проживає, місце проживання її не відоме (а.с.5).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідачка ОСОБА_2 не являється членом сім`ї позивача, так як вона не відноситься до осіб, вказаних в ст. 64, 156 ЖК України.

Норми ст. 156 ЖК України передбачають, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Стаття 71 ЖК України вказує, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає в АДРЕСА_1 , не користується даним житлом, не несе ніяких витрат по утриманню даного будинку. Наявність реєстрації відповідачки у будинку, порушує права позивача на вільне користування даним майном. З цих підстав порушене право підлягає захисту.

Враховуючи вищевказане та те, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачки без поважних причин у вищевказаному житловому будинку протягом 15 років, суд приходить до висновку про наявність передбачених підстав для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4,19,76,81,141, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 383,391,405 ЦК України, ст. 71, 72, 156 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_1 , такою особою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 21 січня 2020 року.

Суддя Т. В. Карапиш