Справа № 565/1895/19
Провадження № 2/565/223/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняКовальчук В.С.,
позивача представника позивачаОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки сторін ОСОБА_4 до досягнення 23 років у розмірі ј частини його щомісячного заробітку, а також понесені додаткові витрати на оплату її навчання та проживання одноразово у розмірі 5462,50 грн. В обґрунтування позову позивачка вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час він продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість таку допомогу надавати, протягом попереднього року навчання дочки було платним та коштувало 8925,00 грн., крім того, дитина проживала у гуртожитку, за який позивачка сплатила 2000,00 грн., половину цих коштів вона вважає обґрунтованим стягнути з відповідача як додаткові витрати на дитину.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі. Позивач пояснила, що весь тягар утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ліг на неї, крім дочки ОСОБА_4, вона має на утриманні неповнолітню дочку від шлюбу з ОСОБА_5 - ОСОБА_6, 2003 р.н., на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, від якого у подружжя народився син ОСОБА_8, 2015 р.н. Позивачка пояснила, що на даний час вона не працює, разом з дітьми перебуває на утриманні свого чоловіка, крім того, вона проживає разом з непрацездатними батьками, яким також надає посильну допомогу на утримання. Батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 утримувати дочку матеріально не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки являється пенсіонером ЗСУ, отримує постійне грошове утримання (пенсію) у достатньому розмірі та має задовільний стан здоров'я.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не подав. З урахуванням думки позивачки та її представника, на підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду стало наступне.

Із змісту рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.07.2014 судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час досягла повноліття. В подальшому прізвище позивачки змінилось з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» у зв'язку з укладенням 24.01.2015 шлюбу.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з довідкою Інституту телекомунікаційних систем НТУУ «Київський політехнічний інститут» № 83 від 02.09.2019, ОСОБА_4 навчається на стаціонарному відділенні за денною формою навчання у даному навчальному закладі за державним замовленням та закінчує інститут 30.06.2023.

Як встановлено з пояснень позивача і відповідачем не спростовано, ОСОБА_3 має стабільний дохід у виді пенсії, з урахуванням цієї обставини суд прийшов до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Враховуючи цю обставину, суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягнути у частці від доходу.

Вирішуючи питання про розмір частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти на утримання повнолітньої дитини, суд враховує, що на утриманні позивача перебувають також двоє інших неповнолітніх дітей, вона на момент розгляду справи не працює та доглядає за меншою дитиною, допомагає непрацездатним за віком батькам, які проживають разом з нею, а також що відповідач зобов'язаний надавати утримання й іншій дитині сторін - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 З урахуванням вказаних обставин суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів та наявність підстав для присудження їх у запропонованому позивачкою розмірі: ј частини щомісячного заробітку відповідача.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

З огляду на зміст вищезазначених норм, суд прийшов до висновку, що стягнення додаткових витрат на дитину, передбачене ст.185 К України, яка відсутня у переліку норм, що відповідно до ст.201 СК України застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання, нормами СК України не передбачено. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина в період навчання регулюються Главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, при визначенні розміру яких слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України до таких правовідносин не застосовуються. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15.

З огляду на викладене, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат у розмірі Ѕ частини фактично понесених на оплату за навчання та проживання дитини витрат, слід відмовити.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти стягуються на час навчання дитини, але до досягнення нею 23-річного віку. Оскільки ОСОБА_4 закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, аліменти слід стягнути до закінчення нею навчання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 274, 280-282, 352-354, 430 ЦПК України, ст.ст.182, 185, 191, 199-201 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації невідоме, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 листопада 2019 року і до 30 червня 2022 року включно.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У задоволенні іншої вимоги відмовити за безпідставністю.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Повне судове рішення складене 16 січня 2020 року.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина