ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/777/20 Справа № 211/2541/19 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк,

на ухвалу Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, про захист прав споживача, визнання кредитної угоди недійсною, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, про захист прав споживача, визнання кредитної угоди недійсною (а.с. 7-9).

Ухвалою Довгінцевського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року вищевказану заяву задоволено.

Зобов`язано Акціонерне Товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» призупинити нарахування відсотків та неустойки за користування кредитними коштами по картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі (а.с. 12).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, АТ КБ Приватбанк подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою у задоволені заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права (а.с. 15-17).

ОСОБА_1 передбаченим ст. 360 ЦПК України правом на подання відзиву не скористалась.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, про захист прав споживача, визнання кредитної угоди недійсною, в якому просить визнати кредитну угоду від 26.03.2016 року Оплата частинами укладену між нею та ПАТ КБ Приватбанк недійсною (а.с. 1-3).

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення вищевказаного позову, в якій просить заборонити Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» здійснювати нарахування відсотків та неустойки за користування кредитними коштами по картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі (а.с. 6-7).

В обгрунтування заяви вказано, що предметом спору є визнання кредитної угоди від 26.03.2016 року "Оплата частинами" укладеної між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 недійсною, оскільки послуг банку позивач не отримує, а нарахування йдуть вважає необхідним призупинити нарахування до вирішення справи (а.с. 7-9).

Ухвалою Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року вищевказану заяву задоволено.

Зобов`язано Акціонерне Товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» призупинити нарахування відсотків та неустойки за користування кредитними коштами по картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі (а.с. 12).

Суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову прийшов до висновку, що відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України в порядку забезпечення позову може зобов`язати відповідача призупинити нарахування до вирішення справи по суті.

Колегія суддів не погодждується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п.п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

З виділених матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно є спір з приводу кредитної угоди, однак, колегія суддів, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що у задоволенні заяви слід відмовити, з тих підстав, що наведені обґрунтування не свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась.

Судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не надано належної та обгрунтованої оцінки доводам заявника та не конкретизовано з яких підстав суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк задовольнити.

Ухвалу Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров