ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 липня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/491/20

Головуючий у першій інстанції Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/743/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

учасники судового процессу:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Статус»;

відповідач, особа, яка подала скаргу: ОСОБА_1 ,

оскаржується рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Статус» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

прізвище судді: Коверзнев В. О.; місце ухвалення рішення: м.Чернігів; дата складання повного тексту рішення: 25 лютого 2020 року;

УСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ТОВ «Керуюча компанія «Статус» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість з оплати комунальних послуг в сумі 37262 грн 82 коп., що виникла за період з 01.10.2014 по 03.12.2019 включно, три проценти річних у сумі 1097 грн 63 коп., інфляційні у сумі 2037 грн 02 коп., що нараховані за порушення відповідачем грошового зобов`язання, пеню в сумі 13354 грн 24 коп. та 2102 грн у відшкодування понесених судових витрат.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Статус» заборгованість з оплати комунальних послуг в сумі 37262 грн 82 коп., що виникла за період з 01.10.2014 по 03.12.2019 включно, а також три проценти річних у сумі 1097 грн 63 коп., інфляційні в сумі 2037 грн 02 коп., 2102 грн у відшкодування понесених судових витрат., а всього 55853 грн 71 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням права відповідача на доступ до правосуддя, оскільки не застосував положення ст. 256-268 ЦК України щодо строків позовної давності, незважаючи на те, що відповідачем у встановлений судом строк було надіслано суду заяву про застосування строків позовної давності. Вказував, що позов визнає лише частково та вважає визначення позивачем суми заборгованості та штрафних санкцій завищеною.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Керуюча компанія «Статус» просило залишити рішення без зміни, апеляційну скаргу без задоволення.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Датою постановлення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних та додаткових послуг №3322 0280 від 044.06.2014 року ( а.с. 7-20).

Згідно із розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2014 по 03.12.2019 рік становить 37262,82 грн. Також, за вказаний період позивачем було нараховано відповідачеві три проценти річних у сумі 1097 грн 63 коп., інфляційні в сумі 2037 грн 02 коп. та пеню в сумі 13354 грн 24 коп.

Задовольнивши позовні вимоги, суд виходив з того, що згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідачем були порушені норми зазначеного нормативного акту, оскільки вартість наданих послуг протягом зазначеного у позові періоду повністю не сплачувалась, через що виникла заборгованість, наявність якої доведена позивачем належними та допустимими доказами.

Судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про те, що відповідачем було порушено умови укладеного з позивачем договору.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

Тобто упродовж дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Спеціальна позовна давність установлюється законом для окремих видів вимог. Зокрема, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - п. 1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Частиною 3 статті 267 ЦК України визначено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву, поданому відповідачем 29.02.2020 року, в межах строку, визначеного судом першої інстанції для подання відзиву на позовну заяву, останнім ставилось питання про застосування позовної давності до спірних правовідносин на підставі ст.. 256, 261, 267 ЦК України, однак суд першої інстанції ухвалив рішення у справі 25 лютого 2020 року, не дочекавшись закінчення строку, визначеного відповідачеві для подання заперечень, чим позбавив останнього права на подання заяви про застосування позовної давності.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , враховуючи наступні обставини.

Зважаючи на те, що відповідач протягом спірного періоду часу періодично погашав заборгованість перед позивачем з оплати комунальних послуг, що свідчить про визнання ним боргу та відповідно перериває перебіг строку позовної давності відносно вимог, заявлених позивачем, апеляційний суд доходить висновку про застосування строку позовної давності лише щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею, визначивши її до стягнення за один рік, відповідно до положень ст. 256, 267 ЦК України, в сумі 4601 грн 73 коп.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Статус» пені в сумі 8752 грн 51 коп. з відмовою в задоволенні вказаних позовних вимог та змінити в частині розподілу судових витрат.

У зв`язку з наведеним, перший абзац резолютивної частини рішення слідує викласти в наступній редакції:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Статус» заборгованість з оплати комунальних послуг в сумі 37262 грн 82 коп., що виникла за період з 01.10.2014 по 03.12.2019 включно, три проценти річних у сумі 1097 грн 63 коп., інфляційні в сумі 2037 грн 02 коп., пеню в сумі 4601 грн 73 коп., 1759 грн 37 коп. на відшкодування понесених судових витрат, а всього 46758 грн 57 коп.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Статус» пені в сумі 8752 грн 51 коп. відмовити.

В іншій частині підстав для зміни судового рішення апеляційний суд не знаходить.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «Керуюча компанія «Статус» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені останнім на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 514 грн, пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких судом було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 315, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2020 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Статус» пені в сумі 8752 ( вісім тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн 51 коп. з відмовою в задоволенні вказаних позовних вимог та змінити в частині розподілу судових витрат.

Перший абзац резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Керуюча компанія «Статус» (зареєстроване місце знаходження: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ) заборгованість з оплати комунальних послуг в сумі 37262 грн 82 коп., що виникла за період з 01.10.2014 по 03.12.2019 включно, три проценти річних у сумі 1097 грн 63 коп., інфляційні в сумі 2037 грн 02 коп., пеню в сумі 4601 грн 73 коп., 1759 грн 37 коп. на відшкодування понесених судових витрат, а всього 46758 (сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн 57 коп.

В задоволенні позовних вимог ТОВ «Керуюча компанія «Статус» до ОСОБА_1 в частині стягнення пені в сумі 8752 ( вісім тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн 51 коп. відмовити.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2020 року залишити без зміни.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Статус» (зареєстроване місце знаходження: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: