Апеляційне провадження № 22-ц/824/7179/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи 760/20593/15-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укргазбанк», подану його представником ОСОБА_2 ,

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року, постановлену в приміщенні суду під головуванням судді Українця В.В., -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ПАТ «АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором № 002/01/14/0317 від 14.01.2014 - 33 162 дол. США.; за депозитним договором № 003/01/14/0317 від 15.01.2014 - 655 921,60 грн.; за депозитним договором № 005/01/14/0317 від 20.01.2014 295 164,72 грн. В іншій частині вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року змінено в частині стягнення суми пені, в іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року залишено без змін в незміненій частині та рішення Апеляційного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року залишено без змін.

У жовтні 2019 року представник ПАТ «АБ «Укргазбанк» звернувся в суд з заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами зазначеного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року, яку обґрунтовував тим, що 08 жовтня 2019 року до ПАТ «АБ «Укргазбанк» надійшов лист КНДІСЕ від 03 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що у 2016 році жодних процесуальних документів про призначення судових експертиз у справі № 760/20593/15-ц до інституту не надходило та проведення жодних експертних досліджень у цій справі керівництвом інституту ОСОБА_3 не доручалось. Свідоцтво ОСОБА_3 було анульовано з 01 листопада 2016 року в день її звільнення з інституту. Таким чином, ОСОБА_3 станом на 12 серпня 2016 року не мала права проводити будь-яку експертизу без доручення КНДІСЕ. Після отримання від керівництва приватного інституту - «Незалежного інституту судових експертиз» провести експертне дослідження у цій справі вона була зобов`язана відмовитись від нього або отримати доручення КНДІСЕ. Зазначені обставини є істотними та вони не були встановлені судом.

Вказував, що почеркознавчі дослідження рукописних записів та підписів проводяться за оригіналами документів.Проте у вказаній справі експертиза проводилася на підставі копій документів, тому вважав експертний висновок, що міститься в матеріалах справи, таким, що не може бути належним та допустимим доказом підписання заяв про дострокове повернення депозитів не ОСОБА_1 , а іншою особою.

З огляду на викладене, просив скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року у зв`язку з цими нововиявленими обставинами та відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року у задоволенні заяви представника ПАТ «АБ «Укргазбанк» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду представник ПАТ «АБ «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд в порушення вимог процесуального закону не надав оцінки наведеним представником банку обставинам, які містять ознаки ново виявлених, оскільки вони спростовують факти, покладені в основу судового рішення, не були відомі банку та встановлені лише в 2019 році.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що суд вірно встановив відсутність одночасно всіх необхідних умов для встановлення факту існування нововиявлених обставин.

Вважає, що вказані представником банку обставини могли бути відомими заявнику на час розгляду справи та ухвалення рішення по суті, оскільки він не був позбавлений можливості звернутися до інституту судових експертиз під час розгляду справи.

Судом першої, апеляційної та касаційної інстанції надано оцінку аргументам заявника щодо висновку експерта, а саме щодо неможливості проведення почеркознавчої експертизи по копіях документів, а тому вказана обставина не може бути нововиявленою.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Пат «АБ «Укргазбанк» доводи апеляційної скарги підтримав, з підстав в ній викладених, просив скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

Представник позивача ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківського строкового вкладу задоволено частково (т. 1, а.с. 144-153).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року змінено в частині стягнення суми пені, в іншій частині рішення залишено без змін (т. 1, а.с. 210-213).

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року залишено без змін в незміненій частині та рішення Апеляційного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року залишено без змін (т. 2, а.с. 74-83).

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що в заяві не наведені встановлені законом обставини, на підставі яких може бути переглянуто у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2016 року.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст.423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч.2 ст.423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Згідно з п.3 вказаної Постанови нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, заявником зазначено, що з листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 03 жовтня 2019 року йому стало відомо про те, що експерт ОСОБА_3 станом на 12 серпня 2016 року не мала права проводити будь-яку експертизу без доручення КНДІСЕ. Крім того, почеркознавчі дослідження рукописних записів та підписів проводяться за оригіналами документів, а не по копіях, за якими проведене експертне дослідження.

Оцінивши надані докази та враховуючи вимоги закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими для нього, тобто не є істотними для справи обставинами, що не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

Банк також зазначав, що нововиявленими обставинами є факт того, експерт ОСОБА_3 станом на 12 серпня 2016 року не мала права проводити будь-яку експертизу без доручення КНДІСЕ. Вказує, що це стало відомо з листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 03 жовтня 2019 року. Крім того, посилався на те, що висновок експертизи проведений по копіям документів, а тому є неналежним доказом у справі.

Суд першої інстанції вірно встановив, що лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25 вересня 2019 року не є нововиявленою обставиною, оскільки заявник не був позбавлений можливості звернутися до цієї установи під час слухання справи, а тому такі обставини могли бути його відомими.

З огляду на що, доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів.

Крім того, висновок експертизи досліджувався при розгляді справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій та аргументам заявника було надано оцінку. Зокрема, вирішувалось питання щодо неможливості проведення почеркознавчої експертизи по копіях документів, тому ця обставина також не є нововиявленою.

Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «АБ «Укргазбанк» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дійшов вірного висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог статті 423 ЦПК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року Суд повторив власні висновки вже відображені в рішенні «Брумареску проти Румунії», що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Також у п.44 Суд зазначив, що така процедура (перегляд за нововиявленими обставинами) не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) від 19 лютого 2009 року, де в п.33 зазначено, що «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). 34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (п. З Постанови № 4 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі з розгляду справи (п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами»).

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають для правильного вирішення спору.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 зі справи № 3-108гс14: «До нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи».

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Більше того, жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51-52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано ряд порушень, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що отримали обґрунтовану оцінку в оскаржуваній ухвалі.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року про відмову у перегляді рішення за нововиявленими обставинами, банк, користуючись правом на апеляційне оскарження ухвали суду, фактично вимагає перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення задля нового судового розгляду.

А відтак, заявником не наведені обставини, які могли б кваліфікуватися як нововиявлені, в розумінні ст.423 ЦПК України, а тому колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

При цьому, колегія суддів враховує й те, що банком було реалізовано право на оскарження в апеляційному та касаційному порядку судових рішень по вказаній справі.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata -остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п. 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до перегляду постановленого по справі рішення за нововиявленими обставинами.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам.

Підстав до скасування судового рішення, як про це ставиться в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укргазбанк» відхилити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: