Провадження № 2/641/66/2020 Справа № 641/4112/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

при секретарі - Ягодіної М.С.

справа №641/4112/18

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 А ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторно - транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, про стягнення з відповідача ОСОБА_5 матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 55791,33грн. , моральної шкоди у розмірі 1000 грн , витрати сплачені за проведення експертизи у розмірі 1200 грн. та за правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 травня 2017 року о 12-50 год в м. Харкові автомобіль позивача Тойта, д.н. АХ9070ЕО , який було залишено на місці призначеному для стоянки автомобілів , було пошкоджено автомобілем відповідача Мерседес, д.н. НОМЕР_1 ,який перебував за кермом авто і здійснював маневр (рух заднім ходом), не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху , не звернувшись за допомогою до сторонніх осіб , інших учасників дорожнього руху , з метою паркування свого транспортного засобу , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження , своїми діями відповідач порушив п. 10.9 ПДР України. ДТП не оформлювалось патрульною поліцією , відповідачем було надано необхідні документи позивачу, а саме поліс обов,язкового страхування цивільно- правової відповідальності , для звернення позивача до страховика відповідача для відшкодування завданої шкоди. Згідно акту виконаних робіт ТОВ «Автоарт ЛТД» від 04.07.2017року розмір вартості запчастин та ремонту склав 29032 грн. Страхове відшкодування від страхової компанії відповідача ПрАТ «Європейський страховий Союз» склав 6000 грн. Згідно звіту №39/06-17 від 19.06.2017 року складеного незалежним оцінювачем ОСОБА_6 розмір завданих збитків становить 53518,66 грн. , вартість експертизи становить 1200 грн. Крім того ,позивач зазнав значних моральних страждань у вигляді завдання йому через пошкодження автомобіля моральну шкоду ,які він оцінює у розмірі 1000 грн.

19 липня 2018 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та справу призначено у підготовче засідання .

17 вересня 2018 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 , в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що внаслідок дорожньо- транспортної пригоди у автомобіля позивача було пошкоджене лише переднє ліве крило . Позивачем додано до позову повідомлення до СК ПрАТ «Європейський страховий союз» , в якому вже зазначені інші пошкодження його автомобіля ніж ті, що зазначені в «Європротоколі», схема ДТП у цьому документі також інша ніж в «Європротоколі», тому відповідач та його представник вважають, що цей документ складався без участі відповідача , ним не підписувався та ним не підтверджується. Крім того , позивачем не додано до позову акт огляду автомобіля представниками СК ПрАТ «Європейський страховий союз» . З документів доданих позивачем вбачається , що він двічі звертався до СК «ПрАТ «Європейський страховий союз» . Вперше позивач звернуся до страхової компанії з повідомленням від 24.05.2017року , внаслідок чого йому було сплачено кошти у розмірі 6000 грн. Вдруге позивач вернувся 21.06.2017року , однак жодних доказів , що страхова компанія відмовила у виплаті і не сплатила страхове відшкодування до позову не надано . Крім того , представник відповідача зазначив, що огляд незалежним оцінювачем проводився значно пізніше 12.06.2017 року без повідомлення і без участі відповідача . Під час оцінки оцінювачем не було враховано повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду від 24.05.2017 року і зазначені в ньому пошкодження. Діючим законодавством України чітко встановлено ,яким чином визначається розмір збитків , що підлягає відшкодуванню ( відповідно до реальної вартості виконання робіт , необхідних для відновлення пошкодженої речі ), а тому вимога про відшкодування витрат товарної вартості транспортного засобу у сумі 26 759,33 є незаконною. Витрати пов,язані з проведенням оцінки вартості матеріального збитку задоволенню також не підлягають , оскільки звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу не є висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України. Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є не обгрунтованими та не підтверджуються жодним доказом .

04 жовтня 2018 року до суду представником позивача подана відповідь на відзив , в якому він зазначив про необгрунтованість відзиву представника відповідача.

16 жовтня 2018 року ухвалою суду клопотання представника відповідача про витребування доказів та виклик і допит свідків задоволена , підготовче провадження закінчено та справу призначено до судового розгляду.

06 листопада 2018 року до суду надійшли заперечення, в яких представник відповідача зазначив, що позивачем не надано всіх необхідних доказів на підтвердження своїх позовних вимог .

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Представник відповідача Моторно - транспортного страхового бюро України в судове засідання не з,явився.

Суд, вислухавши вступне слово учасників процесу, допитавши свідків, з,ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності , прийшов до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24 травня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено повідомлення в м. Харків , у якому відповідач ОСОБА_5 зазначив, що винен у вчиненні ДТП, яка мала місце24 травня 2018 року під його керуванням автомобілем марки «Mercedes Benz» р.н. НОМЕР_2 , допустивши зіткнення з автомобілем Тойота, р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого автомобіль останнього зазнав механічних ушкоджень. У повідомленні вказано, що ОСОБА_4 є потерпілою стороною.. У автомобіля Тойота р.н. АХ 9070 ЕН зафіксовано видимі пошкодження задньої лівої частини автомобілю . Дане повідомлення підписане обома учасниками ДТП.

Цивільно правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3432456 від 24.03.2017 року, що слідує із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, копії полісу , заяви на виплату відшкодування та визнається всіма сторонами спору.

Відповідно до повідомлення позивача до ПрАТ «Європейський страховий союз» від 24.05.2017 року , позивачем зазначені пошкодження на його автомобілі - деформація переднього лівого крила , арочної захисту колеса , накладки та двері .

21.06.2017року позивачем до ПрАТ «Європейський страховий союз» подано заяву про виплату страхового відшкодування .

Як вбачається з виписки АТ КБ «ПриватБанк» на особистий рахунок позивача зараховано безготівкове зарахування від МБСТУ у розмірі 6000 грн .

Відповідно до висновку № 39/06-17 суб,єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 19.06.2017 року вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля Тойота , д.н. НОМЕР_3 наслідок ДТП складає 53518,66 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів та деталей , на момент проведення дослідження та величина втрати товарної вартості автомобіля становить 26 759,33 грн. Вартість проведення оцінки склала 1200 грн.

Як вбачається з копії договору купівлі продажу від 10.02.2017 року , автомобіль Тойота позивачем придбаний у ТОВ «АВТОАРТ».

Згідно акту виконаних робіт ТОВ «Автоарт ЛТД» від 04.07.2017 року розмір вартості запчастин та ремонту автомобіля Тойота , д.н. НОМЕР_3 склав 29032 грн.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 №3045-VI, який вступив в силу 19 вересня 2011 року регулює механізм спрощеного оформлення ДТП запроваджено в Україні ,зокрема складання європротоколу учасниками ДТП на місці її вчинення .

Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим.

Бланк Європротоколу видається автовласнику безкоштовно під час укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Європротоколом можна скористатися при умові:відсутні травмовані (загиблі) люди, водії-учасники ДТП мають поліси автоцивільної відповідальності, згоди водіїв транспортних засобів, учасників ДТП, щодо його обставин, у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

У разі невиконання хоча б однієї з обов`язкових для Європротоколу умов, виклик співробітників ДАІ для оформлення ДТП обов`язковий.

Якщо водії скористались Європротоколом, то вони:мають право залишити місце ДТП, звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про настання ДТП, звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої за спричинення ДТП, повинні не пізніше трьох робочих днів з дати ДТП звернутись зі своїм примірником заповненого Європротоколу до страховика, з яким укладали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, зі справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 при виникненні ДТП склали Європротокол, який був ними підписаний. У даному протоколі ОСОБА_5 підтвердив те, що дорожньо- транспортна пригода трапилася з його вини

Сторони не заперечують, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий союз».

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі -ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина першастатті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертоїстатті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема,Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, пункт 33.1 статті 33 вказаного Закону передбачає, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Відповідно достатті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такі висновки відповідають постанові Верховного Суду № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року.

Сторонами по справі визнано, а отже не потребує доказування, що за Полісом ПрАТ «Європейський страховий союз» ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., франшиза складає 1000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи по теперішній час ПрАТ «Європейський Страховий Союз» призупинило господарську діяльність і не здійснює регламентних виплат.

Водночас, згідно п 20.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки по договорах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

Пунктом 41.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 51.7 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, бюро за рахунок коштів захисту потерпілих відшкодовує шкоду, на умовах встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Встановлено, що МТСБУ розпочало врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз». Відшкодування за невиконаними зобов`язаннями страховика відбувається згідно п. 3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків.

Так, рішенням Президії МТСБУ від 22 березня 2018 року затверджено граничну суму виплати потерпілим за договорами ОСЦПВ, укладеними з СК «Європейській страховий союз». Рішення про виплату прийняте відповідно до Положення про порядок виплат потерпілим за зобов`язаннями колишніх членів МТСБУ, по відношенню до яких не здійснюються процедури ліквідації (банкрутства) за рахунок залишку їх базових гарантійних внесків у фонді захисту потерпілих (ФЗП), затверджене Президією МТСБУ у лютому 2017 року. Президія МТСБУ визначила граничні суми виплати, в межах яких МТСБУ може на першому етапі задовольнити вимоги потерпілих. Гранична сума виплати визначена у розмірі 6000 грн. Між тим, потерпілі, чиї звернення буде задоволено частково зможуть в подальшому звернутись до МТСБУ та отримати повну суму відшкодування після завершення процедури банкрутства та/або ліквідації СК «Європейський страховий союз».

Отже, діючим законодавством, рішеннями МТСБУ врегульований порядок отримання відшкодування потерпілим шкоди, спричиненої особою, що застрахувала свою цивільну відповідальність, навіть у разі ліквідації та/або банкрутства страховика.

Допитаний в судовому засіданні свідок - відповідач ОСОБА_5 пояснив, що 24.05.2017року відбулася дорожньо- транспортна пригода , внаслідок якої він пошкодив позивачу переднє ліве крило автомобіля , інших пошкоджень не було. Автомобіль ОСОБА_5 застрахований . В його автомобілі знаходився ОСОБА_8 ,який зробив фотознімки ,які в подальшому були залучені до матеріалів даної цивільної справи .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що в двадцятих числах травня 2017 року водій автомобіля Мерседес здавав заднім ходом та пошкодив автомобіль Тойота ,внаслідок чого було пошкоджено переднє ліве крило, інших пошкоджень не було . В момент дорожньо- транспортної пригоди свідок знаходився з іншої сторони автомобіля ,який був пошкоджений , він оглядав пошкодження та фіксував їх на телефон.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, оскільки відповідальність відповідача була застрахована у передбаченому законом порядку у СК«Європейський страховий союз», і виконання обов`язків такого страховика у повному обсязі врегульовано нормативно, позивач повинен звернутись до МТСБУ з метою отримання повної суми відшкодування після завершення процедури банкрутства та/або ліквідації СК«Європейський страховий союз», тому суд не має правових підстав покласти обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на відповідача. Внаслідок чого в задоволені позову в частині стягнення матеріальної шкоди суд вимушений відмовити, оскільки такі вимоги в даному випадку не ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Згідно квитанцій, що знаходиться в матеріалах справи, позивачем за проведення оцінки матеріального збитку сплачено суму у розмірі 1200 грн. , яка також задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров,я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_4 зазнав моральних страждань, у зв,язку з пошкодженням його автомобілю, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в сумі 1000,00 грн., так як цю суму суд визнає достатньою для відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди.

Частинами першою та другою статті 134 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З огляду на те, що під час розгляду справи в суді позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.

Питання про судовий збір , суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторно - транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди у розмірі 1000 (одна тисяча ) грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. , всього на суму 1768 (одна тисяча сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторно - транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та судових витрат відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Моторно - транспортне бюро України , , юридична адреса: м. Київ, Рцусанівський бульвар , 8 .

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2020 року .

Суддя: І. М. Колодяжна