Справа № 308/6389/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Дергачової Н.В.,

за участю секретаря: Стегней К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про скасування забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про визначення та виділення частки в натурі у праві спільної сумісної власності подружжя, -

ВС Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 21 квітня 2006 року. Свою заяву мотивувала тим, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про визначення та виділення частки в натурі у праві спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою суду 21 квітня 2006 року в забезпечення позову було накладено арешт на все нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 : земельну ділянку, розміщені на ній будинок та прибудови.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 12 вересня 2006 року вищезазначений позов залишено без розгляду, ухвала набрала законної сили. Разом з тим, заходи забезпечення позову не були скасовані.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви була належним чином повідомлена. У матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про визначення та виділення частки в натурі у праві спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2006 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на все нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 : земельну ділянку, розміщені на ній будинок та прибудови.

12 вересня 2006 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вищезазначений позов залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили. Питання про скасування заходів забезпечення позов не вирішувалося.

На підтвердження факту існуючого арешту нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 : заявником ОСОБА_1 було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.06.2020, згідно відомостей якої на домоволодіння та земельну ділянку, розташованих за вищевказаною адресою, та які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладено арешт на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду б/н від 21.04.2006.

Відповідно до ч. 1 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 6ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р.№ 9 забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Заходи до забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Пунктом 10 вказаної постанови зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову при залишенні вищезгаданого позову без розгляду, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а заходи забезпечення позову скасуванню.

Керуючись ст. ст. 158, 258-261 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про визначення та виділення частки в натурі у праві спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Скасувати вжиті заходи забезпечення позову, а саме: зняти арешт, накладений на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2006 року по справі 2-2543/06, з нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 »: земельну ділянку, розміщені на ній будинок та прибудови.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова