Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 2-272/10
У Х В А Л А

31.07.2020 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія (далі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») про заміну стягувача у справі № 2-272/10 за позовом ВАТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія (далі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у справі № 2-272/10 за позовом ВАТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що Виноградівським районним судом ухвалено рішення по справі № 2-272/10 про стягнення з Htuzkmcrsc T/P/ на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором від 03 березня 2008 року.

14 березня 2017 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" укладено договір відступлення права вимоги № 114/7-4387, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 010/03-3/013-М від 03 березня 2008 року.

14 квітня 2017 року між ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" укладено договір відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ, відповідно до умов якого теж відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №010/03-3/013-М від 03 березня 2008 року.

ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" просило замінити стягувача - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на правонаступника ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" у справі № 2-272/10.

Сторони в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представники сторін подали заяви про розгляд заяви у їх відсутності.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2010 року у справі № 2-272/10 вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором № 010/03-3/013-М від 03 березня 2008 року в розмірі 1 070 457,70 грн та судові витрати в розмірі 1 820,00 грн із ОСОБА_1 на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль". Рішення суду вступило в законну силу 10 березня 2010 року. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який пред`явлений для виконання до відділу ДВС Виноградівського управління юстиції. Постановою державного виконавця державного виконавця відділу ДВС Виноградівського управління юстиції відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-272/10 від 11 березня 2010 року за заявою стягувача від 28 листопада 2013 року.

За мотивами заяви про заміну стягувача вбачається, що між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір відступлення права вимоги № 114/7-4387 від 14.03.2017 року, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором від 03.03.2008 року перейшло до ПАТ «Комерційний індустріальний банк».

Між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ від 14.03.2017 року, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором від

03.03.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Як до першого, так до другого примірнику договору заявником було долучено ксерокопію Витягу з реєстрів боржників в якості додатків до Договорів про відступлення права вимоги.

В договорі відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ від 14.03.2017 року в першому абзаці прописано, що і ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надалі йменуються як «Новий кредитор» і «Новий кредитор». Проте в додатку до цього договору, підписантами витягу є «Первісний кредитор» та «Новий кредитор».

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу, (ст. 64 ЦПК України).

В порядку цієї ст.64 ЦПК України подано клопотання до суду про витребування оригіналів доказів.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2017 року клопотання представника боржника - адвоката Нечаєва В. В. про витребування доказів задоволено повністю (а.с.128).

Витребувано від ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" оригінали наступних документів: 1. Договір відступлення права вимоги № 114/7-4387 від 14 березня 2017 року; 2. Додаток до договору відступлення права вимоги № 114/7-4387 від 14 березня 2017 року "Витяг з реєстру Боржників від 14 березня 2017 року"; 3. Договір відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ від 14 березня 2017 року; 4. Додаток до договору відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ від 14 березня 2017 року "Витяг з реєстру Боржників від 14 березня 2017 року; 5. Постанову державного виконавця Чопей В. В. від 17 липня 2014 року ВП № 43987704 про відмову у відкритті виконавчого провадження; 6. Довіреність № 626 від 25 травня 2017 року на представництво інтересів в судах на гр. ОСОБА_2 .

Вказано, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що приписами статті 83 ЦПК України передбачено можливість витребування доказів. Так, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. З метою з`ясування всіх обставин справи для правильного її вирішення суд вважав за необхідне витребувати у вказаних представником боржника осіб докази.

У свою чергу представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не виконав в повному обсязі ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2017 року про витребування доказів (а. с. 144); 22 березня 2018 року представник, адвокат Нечаєв В. В., подав клопотання про залишення позову без розгляду (а.с. 146-149).

Станом на час розгляду заяви оригіналів запитуваних доказів суду не надано.

Стаття 83 ЦПК України чітко визначає, що «... 1. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів], що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Стаття 84 (частина 10) ЦПК України також зазначає про те, що «...10. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду...».

Укладення договорів про відступлення права вимоги від 14 березня 2017 року і є обставиною, що має юридичне значення, та підтверджує заміну кредитора у зобов`язанні.

Правова позиція щодо заміни сторони у виконавчому провадженні була викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі N 6-122цс13. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) зазначено, що "скориставшись правом на врегулювання відносин у договорі, первинний кредитор та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на власний розсуд визначили момент виникнення у фактора права вимоги. Так, в пункті 4.1. укладеного між ними договору визначено, що право власності на права вимоги, які відступаються за укладеним договором, вважається таким, що перейшло від клієнта (ПАТ "УкрСиббанк") до фактора (ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія") в день підписання акта приймання-передачі права вимоги, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених пунктом 3.1.1. договору. Право вимагати від боржника виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав у фактора наступає після виконання ним зобов`язань, передбачених пунктом 3.1.1. договору. Як встановлено судами та свідчать матеріали справи, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження виконання умов пунктом 3.1. договору, відповідно до якого фінансування за відступлені права вимоги надається фактором клієнту шляхом перерахування суми фінансування на рахунок клієнта двома платежами, суди зробили правильний висновок, що заявником не було належним чином доведено факт виникнення права вимоги, що відступається за укладеним договором. Сторони договору поставили три умови щодо настання моменту виникнення права вимоги за договором факторингу, що мають одночасно настати: укладення договору факторингу, підписання акта приймання-передачі права вимоги та сплата суми фінансування на рахунок клієнта. Враховуючи недоведеність заявником перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій були позбавленні правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до заінтересованої особи. Тягар доведення цих обставин у цьому провадженні покладається на заінтересовану особу, яка саме й звернулася із згаданими вимогами до суду, оскільки частиною третьою статті 10 ЦПК України та частиною першою статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом".

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що Як встановлено судами, пунктом 2.2 Договору відступлення передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення розрахунків за даним договором відповідно до розділу 4 цього Договору, пунктом 4.1.1 якого визначено, що ціна договору в повному обсязі сплачена на момент укладення договору. В той же час, встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14. З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за відступлене право вимоги, посилання Скаржника (підпункт 6.2) на те, що ціна Договору відступлення оплачена до моменту укладення цього Договору і цей пункт має обов`язкову силу для учасників відповідних цивільних правовідносин, Суд вважає необґрунтованим. Суд апеляційної інстанції критично оцінив пункт 4.1.1 Договору відступлення, згідно з яким ціна договору в повному обсязі сплачена Новим кредитором на час укладення Договору відступлення, тобто не визнав це положення достатнім доказом на підтвердження зазначеної обставини. Верховний Суд, розглядаючи справу в межах, визначених статтею 300 ГПК України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Враховуючи викладене, Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником".

Аналіз матеріалів справи свідчить, що: в розділі 1 договору відступлення права вимоги № 114/7-4387 від 14 березня 2017 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк", що датою відступлення прав вимоги є дата підписання сторонами відповідного реєстру боржників, з якої переходять до ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" відповідні права вимоги і яка не може передувати даті повного виконання ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" обов`язку сплатити ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вартість прав щодо відповідного реєстру кредиторів, у порядку передбаченому в пункті 3.2. договору (а. с. 136);

в розділі 1 договору відступлення права вимоги № 114/7-4111/дг від 14 березня 2017 року ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" домовились, що датою відступлення прав вимоги є дата підписання сторонами відповідного реєстру боржників, з якої переходять до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" відповідні права вимоги і яка не може передувати даті повного виконання ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" обов`язку сплатити ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" вартість прав щодо відповідного реєстру кредиторів, у порядку передбаченому в пункті 3.2. договору (а. с.138).

Представник боржника, адвокат Нечаєв В. В. звертав увагу, що ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" не надано належних та допустимих доказів переходу права вимоги від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" з урахуванням абзацу 10 розділу 1 та пунктів 2.2. та 3.2. договорів відступлення права вимоги № 114/7-4387 від 14 березня 2017 року та № 114/7-4111/дг від 14 березня 2017 року (а.с. 168-169).

Суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними зазначені обставини, на які сторони посилаються, як на підставу заявлених вимог та поданих заперечень, визнає причини неподання заявником неповажними наступних оригіналів доказів: договір відступлення права вимоги № 114/7-4387 від 14 березня 2017 року; додаток до договору відступлення права вимоги № 114/7-4387 від 14 березня 2017 року "Витяг з реєстру Боржників від 14 березня 2017 року"; дговір відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ від 14 березня 2017 року; додаток до договору відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ від 14 березня 2017 року "Витяг з реєстру Боржників від 14 березня 2017 року; довіреність № 626 від 25 травня 2017 року на представництво інтересів в судах на гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ч.10 ст. 84 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія (далі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») про заміну стягувача у справі № 2-272/10 за позовом ВАТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому повна ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання його копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Р. Трагнюк

Повний текст ухвали

складено 03.08.2020 року