Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020 Справа №607/11319/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Лобач І.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Покотило Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», у якому, уточнивши позовні вимоги, просить встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 грудня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням (наказом) від 22 грудня 1993 року №5531, дублікат якого виданий 06 червня 2017 року на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Карл-Маркс-Штадт, Німеччина, РНОКПП: НОМЕР_1 , як одному із чотирьох співвласників; визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Карл-Маркс-Штадт, Німеччина, що підтверджується паспортом громадянина України та свідоцтвом про народження. Через переклад її прізвища з російської на українську мову, в деяких документах прізвище зазначено, як «Тюрникова», а в інших «Тюрнікова». 30.12.1993 року Тернопільським міським БТІ, видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно якого вона є власником ј частини квартири АДРЕСА_1 , дублікат якого видано 06.06.2017 року. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу даної квартири, в тому числі належної їй ј частини квартири, заявниці було роз`яснено неможливість такого посвідчення, через те, що у дублікаті свідоцтва її прізвище зазначено, як « ОСОБА_5 », що не збігається з її прізвищем, яке на даний час зазначене в свідоцтві про розірвання шлюбу та свідоцтві про одруження, що видані на прізвище « ОСОБА_6 ». Встановлення даного факту необхідне позивачу для реалізації свого права щодо володіння, користування та розпорядження належною їй часткою у квартирі.

Відповідачі ОСОБА_7 , ОСОБА_3 відзиву щодо позову не подавали.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Покотило Ю.В. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Турніков ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив

Згідно перекладу з російської мови на українську мову Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20 вересня 1961 року Консульством СССР в м. Карл-Маркс-Штадт, НДР, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 і її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився Абдуль- ОСОБА_11 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане повторно 22 жовтня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області) і його батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 04.11.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопілсьької міської ради народних депутатів, 04 листопада 1996 року розірвано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , і після розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

14 січня 1997 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_4 (Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5 , видане 14 січня 1997 року Усатівською сільською радою народних депутатів Біляївського району Одеської області), і після реєстації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_15 ».

30.12.1993 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 22 грудня 1993 року №5531, Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації видано свідоцтво про право власності на житло, дублікат якого виданий 06 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , на праві спільної часткової власності, належить по ј частині квартири АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №184802159 від 15.10.2019 року, за ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний номер 5-1711, виданого 15.10.2019 року державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Рудніцьким А.Я., зареєстровано право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

29 травня 2012 року ОСОБА_16 змінив своє ім`я на « ОСОБА_17 », що підтверджується документом про зміну імені, виданим Службою засвідчення одностороннього документу з печаткою у Великобританії.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року встановлено факт належності ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 1993 року Тернопільським бюро технічної інвентаризації, яке видано згідно з розпорядженням (наказом) від 22 грудня 1993 року №5531, дублікат якого виданий 06 червня 2017 року.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірної квартири, в тому числі належної їй ј частини квартири, однак їй було відмовлено та роз`яснено про неможливість такого посвідчення, через те, що у дублікаті свідоцтва про право власності на житло її прізвище зазначено, як « ОСОБА_5 », що не збігається з її прізвищем в свідоцтві про розірвання шлюбу, свідоцтві про одруження та виданому на той час паспорті громадянина України.

Згідно інформації, викладеній у листі Міського бюро технічної інвентаризації №50/07-20 від 05.11.2019 року, при зміні прізвища чи імені співвласників, зміни в свідоцтво про право власності на житло не вносяться.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки необхідне їй для реалізації її права щодо володіння, користування та розпорядження належною їй власністю.

Таким чином, суд вважає, що слід встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 грудня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням (наказом) від 22 грудня 1993 року №5531, дублікат якого виданий 06 червня 2017 року, на ім`я ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Карл-Маркс-Штадт, Німеччина, РНОКПП: НОМЕР_1 , як одному із чотирьох співвласників.

Відповідно до статей 317 та 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст.392 ЦК Україн, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, встановивши факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 грудня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням (наказом) від 22 грудня 1993 року №5531, дублікат якого виданий 06 червня 2017 року, на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Карл-Маркс-Штадт, Німеччина, РНОКПП: НОМЕР_1 , як одному із чотирьох співвласників. Щодо позовних вимог позивача про визнання за ОСОБА_1 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м. суд вважає їх такими, що не підлягають до задоволення. Так, позивачем не надано належним та допустимих доказів, які б підтверджували не визнання або оспорення належної їй ј частини зазначеної квартири відповідачами, відтак, право власності на зазначену її частку майна відповідачами не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності задовольнити частково.

Встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 грудня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням (наказом) від 22 грудня 1993 року №5531, дублікат якого виданий 06 червня 2017 року, на ім`я ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Карл-Маркс-Штадт, Німеччина, РНОКПП: НОМЕР_1 , як одному із чотирьох співвласників.

У решті вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан