КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У х в а л а

м. Київ Справа № 362/3219/20

24 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Марчук О.Л., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді соціального працівника адміністративно-управлінського персоналу Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 01 квітня 2020 року.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 квітня по 22 червня 2020 року в сумі 54 016,60 грн.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь держави 840,80 грн. у відшкодування судових витрат.

Повний текст рішення суду складено 04 грудня 2020 року.

16 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 квітня по 22 червня 2020 року в сумі 54 016,60 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2020 року по 09 грудня 2020 року у розмірі 170 888,88 грн.; в іншій частині рішення суду просила залишити без змін.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 354, 356 ЦПК України, матеріали апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Апеляційна скарга подана у строк, визначений ст.. 354 ЦПК України, та особою, яка має право на апеляційне оскарження.

Проте, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила. що вона звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з позовних вимог, позивачка просила поновити її на посаді соціального працівника адміністративно-управлінського персоналу Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 01 квітня 2020 року та стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2020 року до дня поновлення на роботі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Рішення суду апелянтом оскаржується в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулуза своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 910/4518/16.

Таким чином, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення позивача від сплати судового збору не поширюється на вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а відтак посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не ґрунтуються на вимогах закону.

За правилом ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК Українипередбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від спати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, обраховується виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

При зверненні до суду з даним позовом сума судового збору, яка підлягала сплаті, складала 1 681,60 грн. (840,80 грн. + 840,80 грн.)

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Апеляційну скаргу подано про перегляд рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, судовий збір за подання даної апеляційної скарги на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року становитиме 1 261,20 грн. (840,80 грн. * 150 %)

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 1 261,20 грн. за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812.

Керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Марчук О.Л., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: