Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2020 Справа №607/14364/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2500 гривень щомісячно.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстрований 05 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Тернополю Тернопільського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачкою, яка несе витрати на її утримання. Відповідач не надає достатньо коштів на утримання сина.

Ухвалою судді від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак представник позивача ОСОБА_4 подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від позивача не надходило заперечень проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2016 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Тернополю Тернопільського міськрайонного управління юстиції Тернопільської області було здійснено відповідний актовий запис за № 312.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13 вересня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Як вбачається з договору оренди від 20 травня 2019 року ОСОБА_1 винаймала житло за адресою АДРЕСА_1 . Орендна плата становила 2000 гривень щомісячно.

Згідно довідки від 26.08.2020 року, виданої ТОВ «СЕБН-УА», ОСОБА_1 працює на посаді техніка з підготовки технічної документації та її нарахована зарплатня в період з 01.01.2020 року по 01.07.2020 року становить 60 658,81 грн.

Згідно чеків від 21.01.2020 р., 13.02.2020 р., 13.03.2020 р., 09.06.2020 р., 14.07.2020 р., 12.08.2020 р. ОСОБА_1 здійснила оплату з призначенням платежу: «Садочки (батьківська плата) ДНЗ м. Тернопіль № 27 група 2 молодша номер 1, ПІБ дитини ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 » на загальну суму 2169,00 грн.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає йому достатньої матеріальної допомоги без поважних на те причин.

В судовому засіданні позивачем доведено необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, вік та потреби неповнолітнього, а також майновий стан відповідача, який є працездатним, судом не встановлено обставини про його незадовільний стан здоров`я, інших дітей на утриманні немає.

Врахувавши усі вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача необхідно визначити у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, визначений судом розмір аліментів у розмірі 2000 грн. є вищим, ніж мінімальний розмір визначений Законом та перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, та забезпечить дитині нормальний розвиток.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі, а саме 2500 гривень щомісяця, позивачем не доведено, а менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 268, 280, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, починаючи з 31 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 11 грудня 2020 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай