Справа № 517/573/19 н/п № 2/517/13/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. смт.Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гончар І.В.

при секретарі Заболотнній Л.В. за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Корой І.Д.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа на визнання права на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 помер ОСОБА_2 . Спадкодавцю належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» села Онилове Фрунзівського району Одеської області розміром 7,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до дубліката заповіту, посвідченого 24 травня 1995 року в реєстрі за № 3 виконавчого комітету Онилівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження і реєстрації село Онилове Фрунзівського району Одеської області, все своє майно, яке на час його смерті буде належати йому, де б воно не було і з чого б не складалося, заповідав ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач прийняв вказану спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки за довідкою відповідача № 473 від 17.09.2019 року, в період шести місяців після смерті спадкодавця взяв з будинку спадкодавця належні йому предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку, самостійно обробляв належне спадкодавцю за сертифікатом право на земельну частку (пай).

У позивача наявний також оригінал зазначеного вище сертифіката. Постановою державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 02 липня 2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну частку (пай) спадкодавця, виходячи з того, що за ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а сертифікат спадкодавцю був виданий 01 квітня 1997 року, тобто після його смерті. Таким чином, позивач не може реалізувати свої спадкові права та змушений звернутися до суду.

Позивач та його представник у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Онилівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, актовий запис №12.

Згідно заповіту посвідченого 24 травня 1995 року в реєстрі за № 3 виконавчого комітету Онилівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все своє майно, яке на час його смерті буде належати йому, де б воно не було і з чого б не складалося, заповідав позивачу ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданого жителю села Онилове Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_2 01 квітня 1997 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження № 131/97 від 01.04.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 362.

Згідно довідки міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.07.2019 року № 1078/125-19 та доданим до неї витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Світанок» Онилівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, зазначений вище сертифікат видавався ОСОБА_2 , а вартість цієї земельної частки (паю) становить 69 199,02 грн..

Згідно копії Державного акта на право колективної власності на землю серії ОД 25, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Світанок» села Онилове на підставі рішення III сесії XXII скликання Онилівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області від 30 червня 1995 року, зазначено, що до нього додається список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства в якому наявне прізвище ОСОБА_2 . Згідно довідки Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області №473 від 17.09.2019 р., виданої ОСОБА_1 про те, що він прийняв спадщину ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, за реєстром №3 Онилівської сільської ради, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном - в період шести місяців після смерті спадкодавця взяв з будинку спадкодавця належні йому предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку, самостійно обробляв належне спадкодавцю за сертифікатом право на земельну частку (пай). Згідно витягу з домової книги та погосподарських книг по селі Онилове Захарівського району Одеської області за 1995 -1997 рр, щодо реєстрації та погосподарського обліку гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 це є одна і таж особа з однаковими персональними данними. Згідно постанови державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2019 р., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну частку (пай) спадкодавця.

З огляду на вищевикладене має місце допущення помилки у зазначенні прізвища спадкодавця у сертифікаті на право на земельну частку (пай).

Вказані обставини свідчать про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Встановлення вказаного факту необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав на майно, що увійшло до спадкової маси.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Враховуючи, що спірним питанням також є належність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) спадкодавцю, від вирішення якого залежить підтвердження права позивача на спадкування, то позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій об`єднав вимоги як щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

На час відкриття спадщини були чинними положення Цивільного кодексу УРСР, які передбачали наступне:

спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524);

кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ст. 534);

заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений (ст. 541);

спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину (ст. 560). Статтею 535 Цивільного кодексу УРСР було визначено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

На час відкриття спадщини були відсутні спадкоємці за законом першої та другої черги, а також були відсутні особи, які мали б право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Зазначена обставина підтверджується також довідкою відповідача № 290 від 15.05.2019 року про те, що спадкодавець на день смерті проживав один.

Положеннями чинного на час відкриття спадщини ЦК УРСР було встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ст. 549); і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548).

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, визначалось, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном, до яких відносилась і наявність у спадкоємців документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Позивач прийняв вказану спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки за довідкою відповідача № 473 від 17.09.2019 року, в період шести місяців після смерті спадкодавця взяв з будинку спадкодавця належні йому предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку, самостійно обробляв належне спадкодавцю за сертифікатом право на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 524,548,549 ЦК УРСР, ст.ст. 8, 11, 16, 1277 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 12, 19, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1, сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_2 Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 01 квітня 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 362.

Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Катеринівка Фрунзівського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» села Онилове Фрунзівського району Одеської області розміром 7,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало - ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданого 01 квітня 1997 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження № 131/97 від 01.04.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 362.

Повний текст рішення складено 22 січня 2020 року. Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

СУДДЯ: