Справа № 168/403/20
Провадження № 2-з/168/1/20
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

28 липня 2020 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільні справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Судове засідання в справі призначено на 11.00 год 04.08.2020 р.

Представник позивача ОСОБА_1 звернулась з заявою про забезпечення позову та просить накласти арешт на все рухоме майно відповідачів.

У заяві зазначає, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадський формувань відповідачі зареєстровані як фізичні-особи - підприємці: ОСОБА_4 здійснює діяльність у сфері права та допоміжну діяльність у сфері транспорту, а ОСОБА_3 здійснює стоматологічну практику, оптову торгівлю парфумними та косметичними товарами, роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах. До заяви додано інформацію про те, що відповідач ОСОБА_3 є власником торговельної марки. Зазначає, що отримуючи дохід від підприємницької діяльності, відповідачі зволікають з добровільною сплатою боргу. Нерухоме майно за відповідачами не зареєстроване, тому в випадку примусового виконання рішення виконати його можна буде лише за рахунок рухомого майна відповідачів.

За таких обставин, просить накласти арешт на все рухоме майно відповідачів.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом без повідомлення учасників справи, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 150 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами ст.151 ЦПК заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову представник позивача посилається на відомості про здійснення відповідачами підприємницької діяльності, відсутність зареєстрованого за відповідачами нерухомого майна, і зазначає, що в випадку примусового виконання рішення виконати його можна буде лише за рахунок рухомого майна відповідачів. Також посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 є власником торговельної марки.

Разом з тим, всупереч вимогам ч.2 ст. 149 ЦПК у заяві про забезпечення позову не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, тобто не доведено обґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову, як і не вказаний перелік рухомого майна, яке перебуває у власності відповідачів і на яке необхідно накласти арешт.

За таких обставин, відповідно до ч.7 ст. 153 ЦПК слід відмовити в забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157, 247, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільні справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 28.07.2020 р.

Суддя О. Й. Хаврона