Справа № 308/115/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Куштана Б.П., Фазикош Г.В.,

за участі секретаря Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року (головуючий суддя Лемак О.В.) у справі за позовом Автогосподарства УМВС України в Закарпатській області до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року Автогосподарство УМВС України в Закарпатській області звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Закарпатський облавтодор») про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ДТП.

Позов мотивовано тим, що 10.11.2014 о 11.45 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «МАЗ», н/з АО НОМЕР_1 , біля будинку № 85 по вул АДРЕСА_1 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», н/з НОМЕР_2 , після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Фіат», н/з НОМЕР_3 , який від удару відкинуло у позаду їдучий автомобіль марки «Дейво», н/з НОМЕР_4 , а автомобіль марки «Дейво» - у позаду їдучий автомобіль марки «Крайслер», МІ 411 DC, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 11.3, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 12.01.2015 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в сумі 340,00 грн.

Автомобіль «Шкода» н/з 070401 зареєстровано за Автогосподарством УМВС України в Закарпатській області, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 .

Позивач вказував, що внаслідок пошкодження автомобіля «Шкода», н/з 070401? розмір заподіяного збитку становить 13650,00 грн.

У квітні 2016 року позивач уточнив позовні вимоги, вказував, що ОСОБА_1 на момент ДТП керував автомобілем марки «МАЗ», н/з НОМЕР_6 при виконанні трудових обов`язків водія Філії «Ужгородська ДЕД» ДП «Закарпатський облавтодор», а транспортний засіб «МАЗ», н/з НОМЕР_6 зареєстрований за ДП «Закарпатський облавтодор».

Посилаючись на дані обставини та не відмовляючись від позовних вимог до ОСОБА_1 , позивач просив стягнути на свою користь із ДП «Закарпатський облавтодор» та ОСОБА_1 13650,00 грн. матеріального збитку внаслідок пошкодження належного йому автомобіля.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року позов Автогосподарство УМВС України в Закарпатській області задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь Автогосподарства УМВС України в Закарпатській області майнову шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу в розмірі 13650,00 грн. та 1218,00 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.10.2018 у задоволенні позовних вимог Автогосподарства УМВС України в Закарпатській області до ОСОБА_1 відмовлено.

На рішення місцевого суду від 02.11.2017 подало апеляційну скаргу ДП «Закарпатський облавтодор». Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Автогосподарства УМВС України в Закарпатській області відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що акт виконаних робіт від 10.11.2014 не є достовірним доказом, на підставі якого можна встановити розмір шкоди, завданої автомобілю позивача; у такому акті не зазначено коефіцієнт фізичного зносу авто та він не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів; позивачем не надано доказів, що ним сплачено кошти на ремонт авто в сумі 13650,00 грн.; позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру шкоди; скаржник вказує, що в УМВС проведено реорганізацію, позивач перебуває в процесі припинення, а тому, на думку ДП «Закарпатський облавтодор», позивачем має бути ліквідаційна комісія.

В судове засідання 16.01.2020 учасники справи та їх представники не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.156-158). Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`являлись у попередні судові засідання апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення № 308/14586/14-п, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10.11.2014 о 11.45 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «МАЗ», н/з АО НОМЕР_1 , біля будинку № 85 по вул АДРЕСА_1 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», н/з НОМЕР_2 , після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Фіат», н/з НОМЕР_3 , який від удару відкинуло у позаду їдучий автомобіль марки «Дейво», н/з НОМЕР_4 , а автомобіль марки «Дейво» - у позаду їдучий автомобіль марки «Крайслер», н/з МІ 411 НОМЕР_7 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 11.3, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Згідно схеми місця ДТП, що міститься в справі про адміністративне правопорушення № 308/14586/14-п, оглянутої апеляційним судом, автомобілю «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , заподіяно наступні пошкодження: деформація заднього бампера, заднє ліве крило, розбитий задній лівий фонарь.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 12.01.2015 у справі про адміністративне правопорушення № 308/14586/14-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с.4).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Власником транспортного засобу марки «Skoda Fabia», 1.4, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є позивач - Автогосподарство УМВС Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 (а.с.3 «а»).

Отже, з вини відповідача ОСОБА_1 було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно Акту виконаних робіт від 10.11.2014 ремонтні роботи було проведено ПП ОСОБА_2 , а вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia» становила 13650,00 грн. При цьому, здійснений відновлювальний ремонт відповідає переліку пошкоджених деталей автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зазначені у схемі місця ДТП (бампер задній, заднє ліве крило, стопнік лівий задній, кронштейн кріплення бампера).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що автомобіль марки «МАЗ», н/з НОМЕР_6 належав ДП «Закарпатський облавтодор», а водій ОСОБА_1 , який керував цим авто на момент вчинення ДТП перебував в трудових відносинах з Філією «Ужгородська ДЕД» ДП «Закарпатський облавтодор», і шкода була завдана водієм саме під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-108цс13) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц.

Оскільки ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП «Закарпатський облавтодор» Філії «Ужгородська ДЕД», саме ДП «Закарпатський облавтодор» повинно відшкодувати шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Зі свого боку, фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).

З урахуванням викладеного суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог до ОСОБА_1 , оскільки він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, і саме ДП «Закарпатський облавтодор» має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пошкоджений автомобіль марки «Шкода», н/з НОМЕР_2 , відремонтовано, а реальна вартість втраченого майна та виконаних робіт, необхідних для відновлення авто, підтверджено актом виконаних робіт від 10.11.2014.

Відповідачем ДП «Закарпатський облавтодор» у встановленому процесуальному порядку не спростовано належними та допустимими доказами, що розмір збитків є іншим, ніж той, що зазначений у акті виконаних робіт від 10.11.2014; апелянтом не подано належних і допустимих доказів на спростування вказаного у акті розміру збитків; відповідачем не заявлялося клопотань про проведення експертизи для визначення матеріальних збитків, завданих власнику внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Посилання скаржника на те, що даний акт не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 є необґрунтованим, оскільки такий акт не є експертизою чи оцінкою колісного транспортного засобу, а фіксацією фактично здійснених ремонтних робіт та вартості деталей і матеріалів зробленого ремонту авто.

Колегія суддів з урахуванням встановленого факту заподіяння шкоди автомобілю марки «Шкода», н/з НОМЕР_2 , тієї обставини, що ремонтні роботи здійснені ще 10.11.2014, вважає правильним висновок суду першої інстанції про стягнення збитків у розмірі 13650,00 грн.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо належності позивача колегія зазначає наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Автогосподарство УМВС України в Закарпатській області з 13.01.2016, і на час ухвалення судом рішення, перебувало у стані припинення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

В той же час, як вбачається з інформації члена ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області Щадей С.М., наданої Закарпатському апеляційному суду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС» у додатку № 2 визначено перелік територіальних органів, що ліквідуються, без визначення правонаступників, у томі числі УМВС України в Закарпатській області. Наказом УМВС України в Закарпатській області від 12.01.2016 № 13 «Про затвердження персонального складу ліквідаційної комісії Автогосподарства Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області» прийнято рішення про ліквідацію Автогосподарства УМВС України в Закарпатській області (а.с. 160-162). Згідно довідки з ЄДРПОУ, 18.09.2019 діяльність Автогосподарства УМВС України в Закарпатській області припинено, номер запису 9003509 (а.с. 163-168).

Відповідно до ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо припинено юридичну особу, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

Встановлено, що станом на час ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, юридичну особу - Автогосподарство УМВС України в Закарпатській області (позивача по справі) припинено без правонаступництва.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 377 ЦПК України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Рішення місцевого суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, припинення юридичної особи позивача у справі - не є підставою для скасування рішення суду із закриттям провадження у справі. У відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ч. 3 ст. 377, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Головуюча:

Судді: