Справа №2-2403/2007
Провадження №4-с/489/29/20
УХВАЛА

іменем України

20 липня 2020 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса),

встановив:

До Ленінського районного суду м.Миколаєва звернувся ОСОБА_1 із скаргою про визнання бездіяльності начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) незаконною та зобов`язати вчинити дії, а саме видалити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню №8393084. Стверджує, що 05 березня 2020 р. начальником Центрального ВДВС у м. Миколаєві було отримано заяву від нього, де він вказує, що оскільки стягувачем, ОСОБА_2 , в рамках судового процесу по справі №2-2403, було підтверджено, що вона не має матеріальних претензій до нього станом на 09.12.2019 р. по провадженню №8393084 на примусове стягнення аліментів, на підставі виконавчого листа №2-2403 від 18.04.2007 р., що видав Ленінський районний суд м. Миколаєва, тому, згідно ст.9 п.7 ЗУ «Про виконавче провадження» - начальник відділу мав зобов`язати державного виконавця виключити його з Єдиного реєстру боржників. Звертає увагу, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня заява, на підставі якої Ленінський відділ ДВС відкрив виконавче провадження (в матеріалах справи міститься супровідний лист начальнику ДВС Ленінського району м. Миколаєва від 18.04.2007 року, згідно якого Ленінським районним судом м.Миколаєва надіслано на адресу начальника ДВС Ленінського району м. Миколаєва виконавчий лист про утримання аліментів з ОСОБА_1 і копію направлено ОСОБА_3 ), в акті приймання-передавання матеріалів виконавчого провадження відсутні відомості про наявність та передачу з Ленінського ВДВС до Центрального ВДВС заяви стягувача або її представника про примусове виконання рішення суду. Державний виконавець Центрального ВДВС прийняв матеріали незаконно відкритої справи і відкрив провадження без наявності оригіналу заяви в матеріалах справи.

Начальником Центрального відділу ДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) надано відзив на вказану скаргу, яким просить відмовити у задоволенні ОСОБА_1 у задоволенні скарги. Зазначає, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-2403, виданого 18.04.2007 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на виконанні у відділі з 28.07.2008. Вказаний виконавчий документ надійшов на виконання до Центрального відділу ДВС м. Миколаїв з Ленінського відділу ДВС м. Миколаїв в порядку п.10 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, якою зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню, у зв`язку з направленням виконавчого документу на подальше виконання до іншого органу ДВС. В свою чергу відповідно до п.3.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом МЮ України від 15.12.1999 №74/5 (в редакції на момент вчинення виконавчих дій), державним виконавцем Центрального відділу ДВС була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Саме цією підставою пояснюється відсутність заяви стягувачки про відкриття виконавчого провадження в матеріалах виконавчого провадження. З приводу виключення інформації про боржника з Реєстру боржників, вказує, що відомості про боржників автоматично вносяться до Єдиного реєстру боржників, що є складовою автоматизованої системи, тому при наявності заборгованості понад 3 місяці відомості про боржника автоматично були внесені до Єдиного реєстру боржників. Станом на 20.07.2020 підстави для завершення виконавчого провадження (закінчення, повернення) у державного виконавця відсутні; заборгованість не погашена - а відтак відсутні підстави для винесення державним виконавцем процесуального документу, на підставі якого будуть автоматично виключені відомості з Єдиного реєстру боржників.

Учасники судового провадження до суду не з`явилися, заявник просив розгляд скарги здійснювати за його відсутності.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.04.2007 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2007 і до її повноліття.

На примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м.Миколаєві знаходиться ВП №8393084 з примусового виконання виконавчого листа №2-2403 від 18.04.2007 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку.

ОСОБА_4 подано начальнику Центрального відділу ДВС у м.Миколаєві датовану 13.02.2020 року заяву про виключення його з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 447,448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом абзацу 8 пункту 1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 перевірити законність виконавчого провадження має право, зокрема, начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Відповідно до п.2 розділу ХІІ вищевказаної Інструкції посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У своїй скарзі заявник зазначає, що начальником відділу було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки здійснення контролю за рішеннями і діями державного виконавця покладено саме на начальника відділу і він міг зобов`язати державного виконавця видалити дані з реєстру боржників.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, то відповідно до вимог ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень він не є суб`єктом, за скаргою якого начальник відділу державної виконавчої служби може проводити перевірку законності виконавчого провадження, тому бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) відсутня і скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 477, 478 ЦК України, суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя