Справа № 661/1859/20
Провадження № 2/661/588/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

17 липня 2020 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретаря - Антоненко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Нова Каховка, Херсонської області позов ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області, третя особа - житлово-будівельний кооператив будинку АДРЕСА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій остання просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , а також встановити факт належності ОСОБА_2 реєстраційного посвідчення від 24.02.1993 року, виданого Каховським БТІ щодо права власності останньої на вищезазначену квартиру.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Позивачка є її єдиною спадкоємицею першої черги за законом, прийняла спадщину фактично, однак оформити її в нотаріальному порядку можливості не має, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Крім того, у позивачки виникла також необхідність у встановлення юридичного факту, оскільки при видачі її матері Каховським бюро технічної інвентаризації щодо права власності на зазначену квартиру реєстраційного посвідчення від 24.02.1993 року, ім`я ОСОБА_2 помилково зазначено « ОСОБА_3 », хоча воно правильно має зазначатись « ОСОБА_4 ».

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 07.05.2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання, а 22.06.2020 року справу призначено до розгляду по суті.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача - Новокаховської міської ради Херсонської області в судове засідання також не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи, залучено до участі у справі ухвалою суду від 10.07.2020 року за клопотанням позивачки, житлово-будівельний кооперативу будинку АДРЕСА_1 також не з`явився, в адресованому суду клопотанні просив справу розглянути без його участі.

Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У свідоцтві про народження ОСОБА_5 укладення шлюбу ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 в графі «матір» вказано ОСОБА_2 , тобто позивачка є рідною донькою останньої.

Зі спадкової справи №24/2020 померлої ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 після її смерті прийняла спадщину фактично, є спадкоємицею за законом першої черги, інші спадкоємці відсутні.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 лютого 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

З копії ордеру №01 від 18.01.1984, виданого на ім`я ОСОБА_6 , вбачається, що останній та членам її сім`ї надано право займати квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦК України, член житлово-будівельного кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу. На підставі ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником.

Статтею 19-1 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Згідно довідки ЖБК №11-1 від 10.07.2020 року ОСОБА_2 була членом житлово-будівельного кооперативу №26, отримала двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , пайовий внесок виплачений нею у 1984 році.

В матеріалах інвентарної справи №68, наданої на запит суду, наявне реєстраційне посвідчення №26 від 18.01.1993 року, видане на ім`я ОСОБА_2 , але в ньому допущена технічна помилка, а саме: ім`я власниці помилково вказано « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

Той факт, що ім`я власниці « ОСОБА_4 » підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та копією її паспорта серії НОМЕР_3 .

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що при виготовлені реєстраційного посвідчення була допущена помилка і прізвище його власниці вказано: « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 », а тому суд вважає можливим встановити факт належності їй вказаного документу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що представлені позивачкою докази на підтвердження факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом першої черги в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити, встановити факт, що реєстраційне посвідчення №26 від 18.01.1993 року, видане Каховським бюро технічної інвентаризації належить ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги право власності на квартиру АДРЕСА_2 , як на спадкове майно ОСОБА_7 , оскільки остання є його власником у зв`язку із повною виплатою пайового внеску до житлово-будівельного кооперативу, тобто з підстав, передбачених ст. 384 ч. 2 ЦК України, с. 19-1 Закону України «Про Кооперацію».

За таких обставин, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 247, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області, третя особа - житлово-будівельний кооператив будинку АДРЕСА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт, що реєстраційне посвідчення №26 від 18.01.1993 року щодо права власності, видане Каховським бюро технічної інвентаризації, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом першої черги право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 27 липня 2020 року.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко