Справа № 157/1684/19
Провадження №2/157/42/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Фесь Т.І.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 25 вересня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції, актовий запис № 88. Від шлюбу є двоє дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Спільне життя не склалося і тому рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 листопада 2019 року шлюб розірвано. Діти проживають з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає і надавати не бажає. Постійного місця роботи у нього немає, але він виїжджає на сезонні роботи за межі України і має мінливий дохід.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що діти проживають разом з ним та перебувають на його утримані, а коли він виїжджає на сезонні заробітки, то діти знаходяться у його батьків; сама ж позивачка в даний час перебуває за кордоном на заробітках.

Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що в позові належить відмовити, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження, виданими відповідно Раково - Ліською сільською радою 17 липня 2006 року серії НОМЕР_1 та відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області 5 березня 2010 року серії НОМЕР_2 (а.с. 5, 6).

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що неповнолітні дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з нею, і довідку про те, що діти перебувають на її утриманні нею буде подано під час розгляду справи.

16 грудня 2019 року позивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Зважаючи на те, що відповідач заперечив проти викладених у позові обставин щодо проживання дітей з позивачкою та їх утримання нею, ухвалою суду від 18 грудня 2019 року визнано потрібним щоб позивачка ОСОБА_2 дала особисті пояснення, у зв`язку з чим її явку в судове засідання на 14 год. 14 січня 2020 року було визнано обов`язковою для дачі особистих пояснень, та судом 24 грудня 2019 року надіслано ОСОБА_2 судову повістку та повідомлення від 23 грудня 2019 року № 157/1684//19/13420/2019, в якому їй запропоновано надати докази на підтвердження викладених у позовній заяві обставин про те, що неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають на її утриманні.

Зазначену судову повістку та повідомлення позивачка отримала 27 грудня 2019 року, що підтверджується відстеженням про вручення судового відправлення за № 033, однак в судове засідання не з`явилася і доказів на підтвердження перебування неповнолітніх дітей на її утриманні не подала.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази мають бути належними, допустимими та достовірними відповідно до ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України.

Докази перебування неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на утриманні позивачки ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні. Позивачка не довела, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77-81, 83, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 21 січня 2020 року.

Головуючий: О. В. Антонюк