Провадження №2/523/1863/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

представника позивача Можина О.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2018р. на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 7000,00грн. до 1/4 частини його доходів. Позовні вимоги мотивовані тим, що на теперішній час його матеріальне становище значно погіршилось, зокрема він отримує заробітну плату в розмірі 4173,00грн., та дохід від оренди частини нежитлового приміщення в розмірі 1053,93грн. Належна йому Ѕ частина земельної ділянки не приносить йому доходу. Належна на праві власності квартира не приносить прибутку, є його єдиним житлом, за яку він сплачує житлово-комунальні послуги. Крім того, вказана квартира перебуває в іпотеці у АТ «Укрсоцбанк» з метою забезпечення кредиту, укладеного його батьком, який помер. Заборгованість складає 170 953,17грн. та 2483,06 дол. США. Нежитлове приміщення також перебуває в іпотеці в зв`язку з укладанням договору позики, за яким він щомісячно сплачує 116,63 дол. США. Станом на сьогодні у його власності не перебувають будь-які транспортні засоби, так як були продані у 2019р. для погашення заборгованості перед ОСОБА_3 по аліментам. Такі обставини позивач вважає погіршенням його майнового стану, в зв`язку з чим на його думку, є підстави для зменшення розміру аліментів. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник пред`явлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та зазначили, що з часу ухвалення рішення суду до звернення ОСОБА_2 з даним позовом до суду його майновий стан не погіршився. Крім того, з метою уникнення виконання рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_2 здійснив відчуження трьох транспортних засобів. Також, ОСОБА_2 не повідомив суд про те, що він отримує дохід від належної йому на праві власності земельної ділянки, площею 4.8007га., яка передана ним в оренду. Посилання ОСОБА_2 про перебування квартири в іпотеці також спростовується інформаційною довідкою.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №523/3606/18, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2018р. (справа №523/3606/18), яке набуло законної сили на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2019р., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 7000,00грн. Вирішуючи питання про стягнення вказаного розміру аліментів, суд виходив з того, що ОСОБА_2 є власником наступного майна:

квартири, загальною площею: 55.6 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлових приміщень цокольного поверху, загальною площею: 146.2 кв.м., адреса об`єкту нерухомості: АДРЕСА_2 , приватна власність, розмір частки: 1/1;

- земельної ділянки, масив 28 , ділянка 2 , площею 4.8007 га (кадастровий номер: :01:002:1831, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: АДРЕСА_3 ); приватна власність, розмір частки: 1/2.

- транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM 390.19, 1998 року випуску, дата реєстрації: 20.02.2018, об`єм двигуна: 11900 см.куб.;

- транспортного засобу марки MITSUBISHIPAJERO, 2004 року випуску, дата реєстрації: 14.04.2017, об`єм двигуна: 2972 см.куб.;

- транспортного засобу марки HONDA ACCORD, 2007 року випуску, дата реєстрації: 31.03.2015, об`єм двигуна: 2354 см.куб.

Також судом було встановлено та зазначено, що відповідач є фізичною особою-підприємцем.

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з наступного обґрунтування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до положень ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи надані з боку позивача докази в обґрунтування пред`явленого позову , суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не доведено, що починаючи з часу ухвалення рішення суду від 03 вересня 2018р. його матеріальне становище суттєво змінилось. Навпаки, як було встановлено судом та підтверджено позивачем, станом на 2019р. він отримує щомісячний дохід в розмірі 4173,00грн., в той час у 2018р. він отримував 3723,00грн.

Також ОСОБА_2 на теперішній час отримує дохід від здачі в оренду земельної ділянки, площею 4.8007 га. за договором оренди від 24 травня 2019р., що було доведено відповідачем та вбачається з наданої Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 жовтня 2019р., про що позивач не зазначив у позовній заяві.

Суд відхиляє та не приймає до уваги посилання ОСОБА_2 на те, що він є боржником по кредитним зобов`язанням його померлого батька перед ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 170 953,17грн. та 2483,06 дол. США, так як таке не підтверджено належними та допустимими доказами.

Щодо отримання доходу від оренди нежитлового приміщення то слід зазначити, що в оренду було передано лише 70 кв.м. з 146,2 кв.м. належних на праві приватної власності ОСОБА_2 . Тобто, останній має можливість на отримання додаткового доходу від здачі в оренду вказаної вище нежитлової площі. Наявність боргових зобов`язань за договором позики від 27 липня 2017р. не мають правового значення, так як такі існували на час ухвалення рішення суду від 03 вересня 2018р. та були предметом апеляційного дослідження апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення суду від 03 вересня 2018р.

Стосовно транспортних засобів, які на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів належали ОСОБА_2 на праві власності, втім на теперішній час ним відчуженні, то слід зазначити, що таке відчуження було здійснено ним в зв`язку з наявною заборгованість по аліментам перед ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_2 не обґрунтував та не надав з цього приводу допустимих доказів необхідності продажу всіх трьох автомобілів при сплаченій заборгованості в розмірі 60000,00грн., а також продажу двох автомобілів своєї матері. В судовому зсіданні ОСОБА_2 підтвердив, що автомобіль марки HONDA ACCORD, 2007 року випуску, незважаючи на його продаж матері, перебуває у його користуванні. Суд вважає, що такими діями ОСОБА_2 штучно створив умови погіршення майнового стану, які оцінюються судом критично.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що фактично всі підстави пред`явленого позову зводяться до переоцінки доказів, яким була надана оцінка судом першої інстанції під час ухвалення рішення суду від 03 вересня 2018р. та ухвалення судом апеляційної інстанції постанови від 13 травня 2019р., що знайшло своє підтвердження під час дослідження судом матеріалів цивільної справи №523/3606/18.

Посилання ОСОБА_2 на правові позиції ВС у справі № 161/16931/16-ц та №588/11/17 не заслуговують на увагу, так яка такі стосувались правовідносин про стягнення аліментів, а не їх зменшення.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дочки.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі в зв`язку з їх недоведеністю.

На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 191,192 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76, 200,206,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду , через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 03 лютого 2020р.

Суддя