Справа № 132/50/19
Провадження № 2/132/30/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2020 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі судового засідання - ПІДГЕРСЬКІЙ О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 132/50/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Калинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Калинівський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, в якому просить виключити відомості про нього як про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження дітей. Дані вимоги обґрунтовані тим, що позивач навесні 2011 року познайомився з відповідачем ОСОБА_2 , з якою він почав зустрічатися, та в ході виниклих між ними стосунків, остання повідомила його про свою вагітність. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку ОСОБА_3 , та з метою того, щоб дитина росла в повнолітній сім`ї, він 23.09.2011р. зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Проживши один місяць разом, відповідач переїхала проживати до своєї матері, та припинила з ним спілкування. 02.09.2016р. він отримав копію позовної заяви про стягнення аліментів, з якої дізнався про народження другої дитини, хлопчика ОСОБА_4 . 07.12.2016р. шлюб між ними був розірваний в судовому порядку. Отримавши судове рішення про стягнення аліментів, він не може погодитись на утримання цих дітей, а отже і нести аліментні зобов`язання, оскільки він не є їх біологічним батьком, а тому вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, згідно поданої письмової заяви, просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги не визнає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши наявні у цивільній справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Як вбачається з копії рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 07.12.2016р. у цивільній справі № 132/3193/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яке набуло законної сили 17.12.2016р., позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 23.09.2011р. перебували в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23.09.2011р. виконкомом Уладівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04.03.2016р. виконкомом Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, сторони також є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 121 СК України регламентовано, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ст.124 СК України, якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, але після реєстрації повторного шлюбу її матері з іншою особою, вважається, що батьком дитини є чоловік її матері у повторному шлюбі. Батьківство попереднього чоловіка може бути визначене на підставі його спільної заяви з чоловіком у повторному шлюбі або за рішенням суду.

Частиною 1 ст.126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Як вбачається з відповіді на запит Калинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 02.10.2019р. № 2176/16.9-38, ОСОБА_1 в актових записах про народження дітей записаний: відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на підставі письмової заяви про визнання батьківства № 1 від 23.09.2011р., відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Актового запису про шлюб № 02 від 23.09.2011р.

Згідно вимог ст.138 ЦПК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

За нормами ст.136 ЦПК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами відповідно до ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч.1, 5, 6, 7 ч.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В порушення зазначених вимог закону, позивач не довів суду належними та допустимими доказами відсутність кровного споріднення між ним з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як і не довів того, що під примусом або під впливом омани звертався до органу ДРАЦС із заявою про визнання свого батьківства відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, підстав для задоволення позову, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Калинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оспорювання батьківства - залишити без задоволення.

Рішення може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами з підстав, визначених ст.423 ЦПК України, за заявою, поданою у строк, передбачений ст.424 ЦПК України, в порядку ст.425 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя