Справа № 314/3496/19
Провадження № 2/314/188/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року м.Вільнянськ

Справа № 314/3496/19;

провадження № 2/314/188/2020;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Лазечна Н.С.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач Любимівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області;

-третя особа ОСОБА_2 ;

-третя особа Вільнянське районне комунальне підприємство «Редакція газети» Дніпровські вогні»;

-третя особа Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області;

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2 , Вільнянське районне комунальне підприємство «Редакція газети» Дніпровські вогні», Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання протиправними дії, захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди,

за участю: третьої особи та

представника позивача адвоката Доненка В.О.,

представника третьої особи Гурільова А.С.,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2 , Вільнянське районне комунальне підприємство «Редакція газети» Дніпровські вогні», Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання протиправними дії, захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, де просить:

«1.Визнати протиправними дії голови Любимівської сільської ради Вільнянського району, Запорізької області,вул. Центральна 86-а, с. Любимівка, Вільнянського району Запорізької області, 70033, код ЄДРПОУ -25483086, ОСОБА_3 , яка прибула 07.06.19 року приблизно о 13 годині на місце захоплення земельних ділянок біля села Грізне Вільнянськрого району громадянами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і розповсюдила словесно недостовірну інформацію, що принижує гідність, честь і ділову репутацію, про ОСОБА_2 а саме що ОСОБА_2 як адвокат і юрист є самозахватчиком землі.

2.Спростувати недостовірну інформацію що принижує гідність, честь і ділову репутацію, ОСОБА_2 а саме що ОСОБА_2 як адвокат і юрист є самозахватчиком землі.

3.Визнати порушеним особисте немайнове право ОСОБА_1 розповсюдженням публічно інформації що принижує гідність, честь і ділову репутацію, її сина ОСОБА_2 , саме що ОСОБА_2 як адвокат і юрист є самозахватчиком землі.

4.Як спосіб захисту порушеного особистого немайнового права ОСОБА_1 -зобов`язатиВільнянське районне комунальне підприємство «Редакція газети`Дніпровські вогні» провулок Поліграфічний 10, м. Вільнянськ, Вільнянського району, Запорізької області 70000, опублікувати в місячний термін з дня прийняття рішення в районній газеті повний текст рішення суду по справі. Заборонити редагування органом масової інформації тексту судового рішення або давати коментарі до нього…

7.Стягнути з сільради на користь позивача моральну шкоду в сумі 100 000 гривень.».

В обґрунтування позову посилається на те, що 07.06.19 року позивач - ОСОБА_1 «виявила факт самовільного захоплення відповідачами земельних ділянок які(земельні ділянки) рішенням суду та наказами геокадастру надані правом реалізувати у спосіб визначений законом придбання земельних ділянок у власність. Відповідач ОСОБА_3 як голова сільради публічно на полі 07.06.19 року приблизно о 13 годині куди прибула на місце захоплення земельних ділянок біля села Грізне Вільнянського району Запорізької області громадянами Гетьманенко і Лобковою розповсюдила про сина позивача - ОСОБА_2 недостовірну інформацію, що принижує гідність, честь і ділову репутацію, про ОСОБА_2 що саме ОСОБА_2 є самозахватчиком землі, а не відповідачі. Пані ОСОБА_3 словесно публічно акцентувала та підкреслювала, що Доненко є юристом адвокатом і вчиняє протиправні дії по самозахвату земельної ділянки. Сільський голова показувала рукою де здійснено самозахват землі саме ОСОБА_2 . В присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,працівників поліції та мешканців села, які слухали та сміялися.

Представник позивача та третя особа в судовому засіданні позові вимоги підтримав, посилався на обставини визначені в позовній заяві.

Представник третьої особи Гурильов А.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, зі згоди сторін суд розглянув справу за його відсутності на підставі тих доказів, що були надані сторонами.

Представник третьої особи - Вільнянське районне комунальне підприємство «Редакція газети» Дніпровські вогні», Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надав до суду заперечення відносно позову з посиланням на те, що третя особа, не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та не є учасником даних правовідносин.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області (а.с. 13-15).

27.09.2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 25-26).

23.10.2019 року від позивача до суду надійшла заява про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (а.с. 42-43).

Ухвалою суду від 28.10.2019 року клопотання позивача було задоволено, залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (а.с. 49).

04.12.2019 року від представника третьої особи на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення з додатками (а.с. 68-94).

22.01.2020 року від представника третьої особи до суду надійшло клопотання про долучення документів (а.с. 110).

Ухвалою суду від 18.02.2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши учасників процесу, повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2 , Вільнянське районне комунальне підприємство «Редакція газети» Дніпровські вогні», Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання протиправними дії, захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Відповідно дост. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими і фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

За змістом статей 94, 277 ЦК України, частини четвертої статті 32 Конституції України, статті 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Вирішуючи правовий спір суд виходить з предмету спору, правових відносин, суб`єктів правових відносин.

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю (ч.2 ст.201 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 297 ЦК України гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Гідність та честь фізичної особи відносяться до особистих немайнових прав, що забезпечують соціальне буття фізичної особи.

Стаття 269 ЦК України визначає поняття особистого немайнового права, де

1. Особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.

2. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту.

3. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

4. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

За приписами ч.1 ст.272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. В інтересах малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх фізичних осіб, які за віком або за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники.

Відповідно до ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналіз вищезазначених норм права свідчить про те, що особа з метою захисту порушеного (за позицією позивача) особистого немайнового права має право на судовий захист відносно свого немайнового права.

Матеріали цивільної справи свідчать про те, що позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом особистого немайнового права її сина - ОСОБА_2 . Доказів наявності обставин процесуального обмеження ОСОБА_2 самостійно реалізувати право на судовий захист та наявності представництва за законом ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 позивачем до суду не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист особистого немайнового права, яке не належить позивачеві (принцип тісного пов`язання фізичної особи із її особистими немайновими правами), а належить іншій особі.

Особливість особистих немайнових благ, як об`єкта цивільних прав (ст.201 ЦК України) характеризується, як блага які: а) нерозривно пов`язані з особою (фізичною або юридичною), тобто не можуть бути відокремлені від суб`єкта - їх носія; б) позбавлені майнового змісту.

Суб`єкт звернення до суду - ОСОБА_1 не є носієм особистого немайнового права, яке є предметом даного позову - честь, гідність, і ділова репутацію, її сина ОСОБА_2 . Цивільне законодавство не пов`язує наявність родинних відносин, з наданням особистих немайнових прав членам сім`ї та встановлення солідарності особистого немайнового права. Тобто, особа не може бути носієм особистого немайнового права члена своєї сім`ї.

Представництво законного представника (ч.1 ст.272 ЦК України) забезпечується наявністю відповідних обставин (об`єктивні обставини, що обмежують реалізацію процесуальних прав) та реалізація процесуальних дій в інтересах носія права.

Отже, суд встановивши що суб`єкт звернення до суду - ОСОБА_1 не є носієм особистого немайнового права, приходить до висновку про відмову у позові у зв`язку помилковим обранням судового способу захисту. Позовні вимоги за п.п.3,7 є похідними від визначеного у позові порушеного особистого немайнового права ОСОБА_2 , що також виключають суб`єкту належність до предмету спору - ОСОБА_1 .

Суд визначає, що встановивши обставини неналежності суб`єкта звернення до суду відносно права, яке є предметом даного позову, є достатній для того, щоб прийняти мотивоване рішення за даною цивільною справою.

Встановлення фактів, обставин справи, надання правової оцінки доказам, вирішення питань правових відносин, щодо особистого немайнового права, носієм якого є ОСОБА_2 (навіть якщо така особа є учасником процесу, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору) на переконання суду буде виходом за межі судового розгляду, оскільки встановлення фактів, обставин за зверненням до суду особи яка не є носієм охоронюваного права відносно іншої особи цивільним процесуальним законодавством не передбачені та суперечить принципу диспозитивності цивільного процесу.

Виходячи з протилежного, можливість встановлення вищезазначених фактів, обставин, при зверненні до суду особи, яке не є носієм права порушувало б принцип тісного (невід`ємного) зв`язку між особистим немайновим правомта фізичною особою - носієм особистого немайнового права, що не відповідає принципу законності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265,354 ЦПК України, суд

вирішив:

1.В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2 , Вільнянське районне комунальне підприємство «Редакція газети» Дніпровські вогні», Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання протиправними дії, захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.07.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий К.-Дніпровським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Любимівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, , адреса: Запорізька область, Вільнянський район, село Любимівка, вулиця Центральна, будинок 86-а.

Третя особа: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий К.-Дніпровським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Вільнянське районне комунальне підприємство «Редакція газети» Дніпровські вогні», , адреса: Запорізька область, місто Вільнянськ, провулок Поліграфічний, 10.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, , місто Запоріжжя, вулиця Українська, 50.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

20.07.2020