Справа № 333/7466/20
Провадження №2-з/333/120/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Круглікова А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справ №333/7466/20

за позовною заявою: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 393 284,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про забезпечення позову. Зазначена заява обґрунтована тим, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2020 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП по факту дорожньо-транспортної пригоди від 14.10.2020 року в м. Запоріжжі по вул. Гоголя, в якій пошкоджено автомобіль «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, становить 523 284,01 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн., що є значно меншою, заподіяної шкоди майну ОСОБА_1 . З урахуванням права на отримання страхового відшкодування від страховика, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати заявнику 393 284,01 грн. З цих підстав, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 393 284,01 грн. Заявнику відомо, що ОСОБА_2 є власником житлового приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 . На думку заявника, після відкриття провадження у справі, ОСОБА_4 , з метою уникнення відшкодування матеріальних збитків, може відчужити належне йому майно. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного житлового приміщення.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах заяви доказами.

Розглянувши вимоги заявника, викладені у заяві про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддею беруться до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Зокрема, такий вид забезпечення позову як арешт майна передбачає обмеження права власника майна на користування цим майном.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Так, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову судом встановлено, що доказів на підтвердження того, що відповідач у справі ОСОБА_2 приймає заходи щодо відчуження належного йому нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , заявником не надано.

Також, у своїй заяві ОСОБА_1 не обґрунтовує, яким чином не застосування заходів забезпечення позову можуть вплинути на виконання рішення.

Крім того, судом відмовляється у забезпеченні позову, оскільки нерухоме майно не є предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 393 284,01 грн.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, а також не надання заявником доказів, які можуть свідчити про вчинення ОСОБА_2 дій з реалізації майна чи підготовки до такої реалізації, суд дійшов висновку про відсутність, станом на час розгляду вказаної заяви, правових підстав для забезпечення позову.

А тому, як наслідок, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову судом відмовляється через недоведеність.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справ №333/7466/20 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова