22-ц/804/55/20
266/4594/19

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 266/4594/19

Номер провадження 22-ц/804/55/20

05 лютого 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивач військова прокуратура Маріупольського гарнізону в інтересах держави в

особі

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 жовтня 2019 року про відмову у прийнятті додаткового рішення, постановлену у складі судді Пантелєєва Д.Г., у справі за позовом військової прокурори Маріупольського гарнізону в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 , діючи в інтересах відповідача ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у вищезазначеній справі про розподіл судових витрат. В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 жовтня 2019 року було закрито провадження у даній справі, а тому є підстави для компенсації відповідачу здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи. Просив ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 жовтня 2019 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 , в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржену ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь відповідача ОСОБА_1 понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що місцевий суд зробив неправильний висновок про те, що відповідачем не був наданий розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що оскаржена ухвала суду винесена з урахуванням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що наданими відповідачем доказами витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені. Крім того, зазначив, що при встановлені розміру гонорару враховуються складність справи і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також відповідачем не надано доказів про перерахування гонорару адвокату.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача направив до апеляційного суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, апеляційну скаргу задовольнити.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п.6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п.п.1,3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у прийнятті додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення рішення по справі не надано суду розрахунку витрат на правову допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Такі висновки не відповідають обставинам справи.

Встановлено, що ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 07 жовтня 2019 року закрито провадження у справі за позовом заступника військового прокурора Маріупольського гарнізону в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. (а.с. 69).

24 вересня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву про неможливість подання доказів, які підтверджують розмір судових витрат на професійну правничу допомогу. (а.с.67).

10 жовтня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив вирішити питання про судові витрати та стягнути на користь відповідача з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (а.с. 74-75).

До даної заяви заявник додав Договір про надання правової допомоги від 19 серпня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , акт прийому-передачі наданих адвокатом послуг від 10 жовтня 2019 року, квитанцію до Договору про надання правової допомоги від 19 серпня 2019 року про сплату ОСОБА_1 гонорару адвокату Балтаку Д.О. в сумі 4000,00 грн., розрахунок суми гонорару адвоката за надану професійну правничу допомогу від 10 жовтня 2019 року, копію книги обліку доходів і витрат адвоката (а.с. 77-82).

Відповідно до п.3.ч.1.ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно вимог ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. При чому саме по собі звернення з позовом до суду не може свідчити про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення, ці обставини не з`ясовував, а тому передчасно постановив оскаржену ухвалу.

При цьому місцевий суд зробив висновок, який не відповідає обставинам справи, про те що на момент винесення рішення відповідачем не було надано розрахунку витрат на правову допомогу. Так, згідно матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про неможливість подання доказів, які підтверджують розмір судових витрат (а.с.67), а розрахунок судових витрат додав до заяви про ухвалення додаткового рішення (а.с.80).

За таких обставин, ухвала місцевого суду через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 жовтня 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2020 року.

Судді: