1Справа № 335/4200/20 2/335/1565/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначено, що він на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2000 став власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі окрім нього також зареєстрована його колишня дружина - ОСОБА_2 , з якою у них розірвано шлюб 12.06.2014, та яка вже не є членом його родини. У 2017 році відповідач знайшла для себе нове місце проживання, зібрала свої особисті речі та виїхала із квартири. Місце її фактичного проживання позивачу наразі не відомо. Посилаючись на те, що відповідач не проживає у квартирі, яка належить йому на праві власності більше двох років, проте залишається зареєстрованою у спірній квартирі, чим порушує його право власності, ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: місто АДРЕСА_2 , яке належить позивачу на праві приватної власності.
Ухвалою судді від 26.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі для розгляду справи по суті.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково зазначив, що у шлюбі з відповідачем він перебував з 16.11.2017, тобто квартиру було придбано до реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 . Наразі йому не відомо де проживає його колишня дружина, він з нею не спілкується з жовтня-листопада 2017 року, як вона виїхала із квартири та забрала свої речі, проте вимушений оплачувати за неї комунальні послуги. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач тричі у судові засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у порядку, встановленому ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою її місця проживання, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.
За таких обставин, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. 29.04.2000, є власником квартири АДРЕСА_1 .
У вказаній квартирі зареєстрований позивач у справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією його паспорта гр. України та відповідач у справі ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, яка надана на запит суду.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно акту від 12.05.2020 року на предмет фактичного не проживання у квартирі АДРЕСА_1 , який складено комісією у складі голови ОСББ «Незалежної України 47» Борисенко Ю.А., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі починаючи з 2017 року.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є сусідами позивача у справі, і залучалися до складу комісії при складанні акту щодо не проживання у спірній квартирі ОСОБА_2 , підтвердили, що остання у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає близько трьох років, де проживає на даний час їм не відомо.
За таких обставин суд, на підставі належних та допустимих доказів, встановив, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі близько 3 років, наразі її місце проживання невідоме, що свідчить про втрату нею інтересу до квартири, як до постійного місця проживання, а тому її, відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, слід визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , і на праві власності належить позивачу у справі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим позов останнього підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89, 261,263-265,268,273ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 31.07.2020.
Повний текст судового рішення складено 03.08.2020.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: місто АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: місто АДРЕСА_2 , інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній).
Суддя К.В. Гашук