Справа: 164/510/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, площею 0,2500 га, а також земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,5500 га. Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. Спадкоємцем першої черги є ОСОБА_3 - син спадкодавця і батько позивача, який пропустив строк для прийняття спадщини і відмовився від спадщини, про що написав відповідну заяву. Спадкоємцем другої черги є сестра спадкодавця - ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки жила у спадковому будинку, доглядала за домогосподарством, обробляла земельну ділянку, проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) по КСП «Україна», площею 2,81 га, а також спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 . Ще за життя ОСОБА_4 посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. По смерті ОСОБА_4 позивач не знайшов свідоцтва про народження своєї баби ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , щоб підтвердити їх родинні відносини, зокрема, те, що вони є рідними сестрами. У зв`язку з наведеним та відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, ОСОБА_1 було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_5 , кожен зокрема в судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідачі - Великоосницька сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи. Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. Спадкоємцем першої черги є ОСОБА_3 - син спадкодавця і батько позивача, який пропустив строк для прийняття спадщини і відмовився від спадщини, про що написав відповідну заяву. Спадкоємцем другої черги є сестра спадкодавця - ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки жила у спадковому будинку, доглядала за домогосподарством, обробляла земельну ділянку, проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Ще за життя ОСОБА_4 посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (а.с. 10-14).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 9 липня 2020 року комісією проведено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дійсно були рідними сестрами, постійно проживали разом в АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство (а.с. 49).

Також родинні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджуються і довідкою Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 50).

Із витягу з погосподарської книги № 2 за 1999 рік та довідки Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 202 від 13 лютого 2020 року вбачається, по особовому рахунку № 160 будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. Спадкоємцем є ОСОБА_3 , проте спадщину у встановлений законом строк та спосіб не прийняв. Спадкоємцем, згідно 1262 ЦК України, є сестра спадкодавця ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті, проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 посвідчила заповіт, яким все майно заповіла ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає (а.с. 15, 16).

Згідно витягу з рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району № 17/2 від 21 січня 1994 року ОСОБА_2 надано у приватну власність земельні ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,25 га, та для особистого підсобного господарства, площею 0,55 га (а.с. 17).

Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0209408 від 18 квітня 1997 року та довідки відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Киришко М.В. належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 2,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 30701,68 гривень (а.с. 26-27).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 255/02-31 від 23 березня 2020 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця та які підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,55 га, що належали ОСОБА_2 , спадкоємцем якої була ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав, а також відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , та відсутністю оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) в КСП «Україна» Великоосницької сільської ради Маневицького району, виданого на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 32).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 354/1-16 від 27 квітня 2020 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась. Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа № 227 за 2018 рік. 17 липня 2018 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с. 40-42).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 13 січня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 28).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також доцільністю визнання за ОСОБА_1 права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що вони рідними сестрами.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- земельну частку (пай) по КСП «Україна», площею 2,81 га, що знаходиться на території Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0209408, виданого Маневицькою районною державною адміністрацією 18 квітня 1997 року на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки: площею 0,2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , а також площею 0,5500 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області, що були виділені ОСОБА_2 на підставі рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району № 17/2 від 21 січня 1994 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська