Провадження № 2/235/367/20
Справа № 235/8767/19
17 січня 2020 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря Полуянчик В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартира АДРЕСА_1 .
Однак у належній їй квартирі був зареєстрований ще до того, як вона її придбала, колишній господар квартири, який з 2016 року в квартирі не мешкає, з реєстраційного обліку не знявся, комунальні витрати не сплачує, чим порушує її права як власника квартири.
На підставі вищезазначеного просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносини.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.08.2019р. приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1471 (а.с.7-8).
Право власності на вище зазначений житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 01.08.2019р. за № 32650145 (а.с.6).
Отже, позивач у встановленому законом порядку набула право власності на спірну квартиру.
ОСОБА_2 є колишнім власником житлової квартири, який був зареєстрований у вищезазначеній квартирі з 24.06.1994 року, тобто на час укладення договору купівлі-продажу.
Згідно п. 10 вказаного договору купівлі-продажу квартири відповідач зобов`язався знятися з реєстрації у відчужуваній нерухомості до 08.08.2019 року.
Відповідно до довідки Сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб ЦНАП м. Покровськ від 21.11.2019р. № 08-08120203 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 з 24.06.1994 року по теперішній час (а.с.9).
Факт відсутності відповідача в місці його постійного проживання підтверджений актом, складеним КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення № 9412 від 03.12.2019р., згідно якого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований ОСОБА_2 , але фактично не мешкає за вказаною адресою з 2016 року (а.с.10).
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У зв`язку з тим, що право власності на спірну квартиру за договором купівлі-продажу квартири 01.08.2019р. перейшло до позивача, відповідач втратив право користування нею.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідача.
Відповідно до ст. ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ч.1 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст.5, 19, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судового збору 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Г.В. Назаренко