Справа № 308/600/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Іванова А.П., при секретарі Боті О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечи Олександра Васильовича,

встановив:

21.01.2020 до суду з вищезазначеною скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечи О.В. звернувся заявник ОСОБА_1 . Скарга обґрунтована тим, що постановою про арешт коштів боржника від 23.12.2019 в межах виконавчого провадження АСВП №60443951 був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_1 , в тому числі й на картковий рахунок, відкритий в АТ «Приватбанк», на який боржнику надходить пенсія. На прохання заявника зняти арешт з рахунку, на який йому надходить пенсія, приватний виконавець відмовив йому листом від 15.01.2020. Заявник вважає такі дії приватного виконавця неправомірними, оскільки накладення арешту на його пенсійний рахунок позбавляє ОСОБА_1 та його сім`ю засобів до існування. Просить скасувати пункт 1 резолютивної частини постанови від 23.12.2020 та зобов`язати приватного виконавця зняти арешт із пенсійного рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Приватбанк».

06.02.2020 від предстаника заявника ОСОБА_1 - адвоката Пітух В. надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. за викликом суду не з`явився, про причин неявки суду не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Постановою від 29.10.2019 відкрито виконавче провадження №60443951 за виконавчим листом №2-4111/11, виданим Ужгородським міськрайонним судом від 21.08.2015 щодо рішення про стягнення заборгованості за невиконання договору поруки солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою від 23.12.2019 в межах виконавчого провадження №60443951 на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , в тому числі й в АТ «Приватбанк» (МФО 305299) накладено арешт.

Листом від 15.01.2020 №49 приватний виконавець Лукеча О.В. відмовив у знятті арешту з вищевказаного рахунку, посилаючись на те, що такий може бути знятий тільки за рішенням суду.

Згідно з виписок «Приватбанку» від 21.01.2020 на картковий рахунок 516874 НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , надходить пенсія (виплати Пенсійного фонду).

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таким чином, суд вважає, що приватний виконавець Лукеча О.В. постановою від 23.12.2019 в межах виконавчого провадження №60443951, наклавши арешт, зокрема на рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ «Приватбанк», на який такому надходить пенсія, порушив заборону передбачену законодавством про накладення арешту на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати. Більш того, чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а тому суд приходить до висновку про те, що арешт пенсійних коштів ОСОБА_1 позбавляє його джерел до існування та порушує його право на соціальний захист.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення в частині скасування постанови про арешт коштів боржника від 23.12.2019, постановленої в межах виконавчого провадження №60443951 приватним виконавцем Лукечою О.В., а саме накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299).

Керуючись ст.ст. 7,12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі Олександра Васильовича від 23.12.2019 про арешт коштів боржника скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме пенсію (виплати Пенсійного фонду), що містяться на пенсійному рахунку в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» (МФО 305299), відкритого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов