Ухвала

16 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 461/7292/17

провадження № 61-38440св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Львівський академічний драматичний театр імені Лесі Українки,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2018 року у складі судді Радченко В. Є. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2018 року у складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Ванівського О. М., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що наказом Управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 06 серпня 2015 року № 359-к його призначено на посаду директора театру на час відсутності основного працівника, до 31 серпня 2015 року.

Наказом Управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 28 серпня 2015 року № 404-к його звільнено з посади директора.

Наказом від 01 вересня 2015 року № 405-к його прийнято на посаду директора на термін до 31 грудня 2015 року.

Додатковою угодою від 22 грудня 2015 року № 1 до контракту від 01 вересня 2015 року термін дії вказаного контракту з позивачем продовжено до 31 грудня 2016 року.

Наказом Управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 16 грудня 2016 року № 629-к внесено зміни до вищевказаного контракту, встановлено термін його дії до 31 серпня 2017 року.

Листом від 30 червня 2017 року управління культури повідомило його, що термін дії контракту визначений до 31 липня 2017 року і управління культури не має наміру продовжувати його на новий строк.

Наказом Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради від 20 липня 2017 року № 419-к його звільнено з посади директора Львівського драматичного театру імені Лесі Українки за пунктом 1 статті 36 КЗпП України - за угодою сторін.

Отже, 20 липня 2017 року припинилась і дія контракту, укладеного між позивачем та відповідачем, незважаючи на те, що термін дії контракту встановлено до 31 серпня 2017 року.

Наказом Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради від 21 липня 2017 року № 421-к його призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора - художнього керівника Львівського академічного драматичного театру імені Лесі Українки.

У зв`язку із раптовим погіршенням стану його здоров`я з 22 серпня 2017 року відкрито первинний листок непрацездатності, про що своєчасно інформовано роботодавця та доведено до відома адміністрації театру.

У зв`язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні, термін листка непрацездатності неодноразово продовжувався.

03 жовтня 2017 року він поштою отримав повідомлення Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради про те, що наказом від 20 вересня 2017 року № 546-к його звільнено з роботи на підставі пункту 2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Вважав, що вищевказаний наказ є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради неправильно визначило підставу звільнення та порушило частину третю статті 40 КЗпП України, оскільки станом на 20 вересня 2017 року він був тимчасово непрацездатним.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив визнати незаконним і скасувати наказ Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради від 20 вересня 2017 року № 546-к, поновити його на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора - художнього керівника Львівського академічного драматичного театру імені Лесі Українки, та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 вересня 2017 року до дня поновлення на посаді за вирахуванням обов`язкових внесків і платежів у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У липні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2020 року зупинено касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» про визнання незаконним наказу про звільнення та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року.

15 вересня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду у справі № 205/4196/18 прийнято постанову.

Частиною першою статті 254 ЦПК України визначено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

З огляду на те, що справа № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) розглянута Великою Палатою Верховного Суду 15 вересня 2020 року, колегія суддів вважає за необхідне поновити касаційне провадження у справі № 461/7292/17, оскільки усунуто обставини, що викликали її зупинення.

Керуючись частиною першою статті 254, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 461/7292/17 (провадження № 61-38440св18) за позовом ОСОБА_1 до Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Львівський академічний драматичний театр імені Лесі Українки, про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк