Справа № 189/1836/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.01.2020 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований 24.06.2005 року відділом державної реєстрації цивільних актів цивільного стану Покровського районного управління у Дніпропетровській області.

Від цього шлюбу мають дві неповнолітні дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Причиною розпаду сім`ї вважає те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, внаслідок чого в їх стосунках виникла неприязнь, як з часом перетворилася на психологічну несумісність.

Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені з 01 травня 2019 року, спільне господарство не ведеться, позивач вважає, що сім`я розпалася та відновлена бути не може. Спору про майно не має.

В судове засідання сторони не з`явились, суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач ОСОБА_1 у заяві просить позов задовольнити, зазначає, що шлюбні відносини припинені з весни 2019 року, на даний час він має цивільну дружину, яка перебуває на 4 місяці вагітності. Також зазначає, що з дітьми постійно спілкується та фінансово їм допомагає.

Відповідачка ОСОБА_2 в заяві від 10.12.2019 року просила надати час для примирення, мотивуючи її тим, що вони прожили з чоловіком 15 років, виховували 4 дітей, у тому числі, двох спільних, які потребують батьківської турботи.

Відповідачка ОСОБА_2 подала також заяву 14.01.2020 року, просила розглядати справу без її участі, просила надати час для врегулювання фінансових та матеріальних вимог щодо дітей, позов заперечила і просить надати час відповідачу, щоб він розібрався у своїх почуттях до дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм праводносини.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 24 червня 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблений актовий запис №35; прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а. с. 8, копія свідоцтва про шлюб).

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , а. с. 6).

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , а. с. 7).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради від 05.11.2019 року, сторони та їх діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 56 Сімейного кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4 ст. 56 СК України).

Оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд відхиляє аргументацію відповідачки щодо того, що їй потрібен час для владнання матеріальних та фінансових питань з позивачем, оскільки розірвання шлюбу не впливає на правовий статус майна подружжя, набутого під час шлюбу, жодним чином не перешкоджає поділу такого майна, стягненню аліментів з батька дітей, незалежно від того, чи перебувають батьки в шлюбі чи ні.

Суд також відхиляє посилання відповідачки на те, що матеріали справи не містять довідки про вагітність цивільної дружини відповідача, оскільки ця особа не заявлена як учасник справи, позивач має право надавати ті докази, які вважає за потрібне, а суд вирішує справу на підставі поданих доказів, аналізуючи їх в сукупності та взаємозв`язку.

Суд наголошує, шо перебування в шлюбу породжує права та обов`язку майнового і немайнового характеру саме між подружжям, а не між дітьми цього подружжя і подружжям, тоді як відповідачка у своїх заявах не викладає жодних фактичних обставин щодо того, чи наявні станом на день розгляду справи подружні відносини між сторонами, чи ведеться сумісне господарство, тобто, жодним чином не спростовує позицію позивача, що спільне господарство не ведеться і сім`я розпалася.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не веде спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків не вбачається можливим.

Надання часу на примирення подружжя є правом, а не обов`язком суду, таку дію суд може застосувати, якщо з матеріалів справи вбачаються підстави для його застосування та можливий позитивний результат, тоді як в цьому випадку суд не вбачає підстав для надання часу для примирення, виходячи з категоричного небажання позивача зберегти шлюб з відповідачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд дійшов висновку, що примушування позивача на подальше перебування у шлюбі є неприпустими і таким, що буде порушувати його права та інтереси, а також інтереси дітей подружжя, які вимушені будуть перебувати у стані психологічного дискомфорту, спостерігаючи за відносинами батьків, що не ґрунтуються на повазі та любові.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105,110,112,113 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 червня 2005 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблений актовий запис №35 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 15 січня 2020 року.

Суддя О.В. Чорна