Ухвала

21 січня 2020 року

м. Київ

справа № 583/3195/19

провадження № 61-824ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного територіального управління юстиції у Київській області про захист прав споживача, розірвання договору, повернення коштів за придбаний товар неналежної якості,

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду із позовом у липні 2019 року, ОСОБА_1 просила: 1) розірвати договори купівлі-продажу мобільних телефонів Samsung Galaxy S8+64gb: модель G9550, ІМЕІ НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , та модель G9550, ІМЕІ НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_2 , укладені між Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Броварський МР ВДВС ГТУЮ у Київській області) та ОСОБА_1 , стягнути з Броварського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області сплачені ОСОБА_1 кошти на придбання неякісного товару на СЕТАМ протокол № 391518 від 07 березня 2019 року по лоту № 333086, у розмірі 9 255,85 грн, та протокол № 392109 від 11 березня 2019 по лоту № 333289, у розмірі 8 841,13 грн; 2) стягнути з Броварського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області на користь ОСОБА_1 сплачені кошти на рахунок ДП «СЕТАМ» протокол № 391518 від 07 березня 2019 року по лоту № 333086, у розмірі 443,16 грн та протокол № 392109 від 11 березня 2019 року по лоту № 333289 у розмірі 443,16 грн гарантійного внеску організатору торгів; 3) стягнути з ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 розмір додаткової винагороди організатору торгів у сумі 43,99 грн та 43,99 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна, позивачем було придбано вказані мобільні телефони. До сплати коштів за виграні на торгах телефони, на звернення позивача, Броварським МР ВДВС ГТУЮ у Київській області та ДП «Сетам» було повідомлено, що мобільні телефони є сертифікованими та є оригінальними. За рекомендаціями керівника сервісного центру «Samsung» в м. Суми, було здійснено перевірку телефонів за ІМЕІ та встановлено, що в Україні відсутні телефони з ІМЕІНОМЕР_3 та ІМЕІНОМЕР_1 . У зв`язку з чим, вважає, що було продано товари неналежної якості. Крім того, в постанові Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 травня 2018 року по справі № 592/5862/18, на підставі якої проводилися торги, в переліку вилучених, з конфіскацією на користь держави, предметів, відсутній мобільний телефон Samsung Galaxy S8+64gb, модель G9550 з ІMEІНОМЕР_1 , тому позивачу не відомо, яким чином було допущено до реалізації вказаний мобільний телефон, який був проданий їй на торгах.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2019 року, яке залишено без змін постановою Сумського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

06 січня 2019 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року в указаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 19 071,28 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 х 100 = 210 200).

Обгрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження заявник покликається на підпункти «а», «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що судами проігнорована усталена судова практика, чим порушено формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання ОСОБА_1 у касаційній скарзі на те, що справа має виняткове значення не є достатніми для застосування пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки вона не навела достатніх обґрунтувань доводів, які б їх підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Доводи щодо порушення судами попередніх інстанцій, внаслідок ухвалення оскаржуваного рішення, формування єдиної правозастосовчої практики не дають підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки заявником не наведено даних щодо фундаментального значення цього питання.

Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного територіального управління юстиції у Київській області про захист прав споживача, розірвання договору, повернення коштів за придбаний товар неналежної якості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький