Ухвала

27 липня 2020 року

м. Київ

справа № 761/29451/17

провадження № 61-3769ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Глушко Ліана Володимирівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та вселення до квартири,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2020 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору у даній справі, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Заявнику необхідно було подати до суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, зазначивши у ній підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи; документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Копію ухвали суду від 19 березня 2020 року ОСОБА_1 отримала 30 квітня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

8 травня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, визначених ухвалою від 19 березня 2020 року, у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Верховного Суду від 4 червня 2020 року роз`яснено ОСОБА_1 , що їй надано десять днів з дня вручення ухвали від 19 березня 2020 року для усунення недоліків, але не більше десяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Копію ухвали суду від 4 червня 2020 року ОСОБА_1 отримала 15 червня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

До касаційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.

У поданому клопотанні ОСОБА_1 вказала, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

Тому заявник просила суд звільнити її від сплати судового збору на підставі частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження вказаних доводів до клопотання заявником додано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, з яких вбачається, що за 2019 рік заявник отримала державну та соціальну матеріальну допомогу у розмірі 740 грн.

Також у матеріалах провадження наявна копія довідки від 18 липня 2019 року вих. № 8277, з якої вбачається, що заявник отримує пенсію за віком, яка за період з січня 2018 року по грудень 2018 року склала 19 441,20 грн.

ОСОБА_1 надано копію довідки від 24 червня 2019 року вих. № 7524, відповідно до змісту якої заявник за період з грудня 2018 року по травень 2019 року отримала пенсію за віком у розмірі 10 407,78 грн.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

При цьому, у випадку посилання позивача на його майновий стан, як підставу для застосування судом статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд має встановити розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік та розмір судового збору, який підлягає сплаті, ураховуючи заявлені позовні вимоги.

У випадку заявлення позовної вимоги майнового характеру для визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті, суд також має встановити ціну позову.

Відповідно до частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень та змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Подана ОСОБА_1 касаційна скарга та зміст оскаржуваних судових рішень не містять відомостей щодо ціни позову, що унеможливлює визначення розміру судового збору, який необхідний для вирішення питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Керуючись статтею 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір», касаційний суд доходить висновку про те, що для вирішення питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 повинна вказати ціну позову (у випадку наявності майнової позовної вимоги) та надати докази, які б підтверджували, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

ОСОБА_1 надала копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків; копію довідки від 18 липня 2019 року про отримання нею пенсії за період з січня 2018 року по грудень 2018 року; копію довідки від 24 червня 2019 року щодо нарахування їй пенсії за період з грудня 2018 року по травень 2019 року, не надавши доказів про отримання нею пенсії за період з червня 2019 року по грудень 2019 року і не вказавши ціну позову (вартість 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 ).

Заявником не доведено обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору. Тому клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

В ухвалі Верховного Суду від 19 березня 2020 року зазначено, що відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення в частині вирішення вимог немайнового характеру підлягає сплаті у розмірі 2 560 грн (1 280(640*2)*200%); за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру, судовий збір сплачується виходячи з 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали від 19 березня 2020 року скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко