ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

22 січня 2020 року м. Херсон

справа № 766/15756/18

провадження № 22-ц/819/1951/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого - Радченка С.В.,

суддів: Бездрабко В.О. Приходько Л.А.,

секретар: Кутузова А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року, у складі судді Єпішина Ю.М., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на навчання,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У серпні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_2 2000 р.н. Донька навчається у Херсонському державному університеті на денному відділенні другого курсу. Термін навчання до 30 червня 2021 року. Відповідач маючи можливість допомагати дитині, матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає. У зв`язку з викладеним просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.08.2018 року і до закінчення навчання або досягнення дитиною 23-х річного віку.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 24.08.2018 року і до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двадцятитрирічного віку, за умови її навчання в навчальному закладі до 30 червня 2021 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині визначеного судом розміру аліментів скасувати і ухвалити в цій частині нове яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Зокрема, посилається на те, що відповідач отримує достатній дохід та в змозі допомагати дитині, яка на даний момент навчається в університеті на двох спеціальностях одночасно і вартість навчання є чималою. Відповідач іншої родини та дітей, або будь-яких інших непрацездатних осіб на утримані не має. Крім того зазначає про те, що в резолютивній частині рішення, суд зазначив, що аліменти підлягають стягненню за умови навчання ОСОБА_2 в навчальному закладі до 30 червня 2021 року чим безпідставно обмежив строк стягнення аліментів.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Сторони перебували у шлюбі та від шлюбу мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10).

Згідно довідки №175 від 10.07.2018 року та договору 594195 від 15.08.2017 року ОСОБА_2 є студентом 2 курсу Херсонського державного університету (денна форма навчання, контрактна форма фінансування), початок навчання з 01.09.2017 року, закінчення навчання 30.06.2021 року. Загальна вартість освітньої послуги 50000,00 грн. Вартість навчання становить 12500 грн. за кожний навчальний рік.

Згідно договору №594163 ОСОБА_2 навчається у Херсонському державному університеті на заочній формі навчання, напрям підготовки Психологія, термін навчання з 01.09.2017 року по 2020-2021 навчальний рік, загальна вартість навчання 31800 грн (а.с.43-44).

З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.08.2011 року, вбачається, що останній перебуває на обліку у Пенсійному фонді України та отримує пенсію за вислугу років, відповідно довідки №512 від 28.03.2019 року у період з вересня 2018 року по березень 2019 року сума отриманої пенсії склала 36793,12 грн (а.с.61).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітній непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з наведеними обставинами та враховуючи вище наведені норми Закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Проте, колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, які підлягають стягненню. На думку колегії суддів, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не в повній мірі враховано всі обставин, положення ст. ст.141,199,182 СК України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та мають рівні права та обов`язки щодо дитини, у зв`язку з чим вважає, що доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу.

Так, ухвалюючи оскаржуване рішення та визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, суд першої інстанції виходив з матеріального забезпечення відповідача та необхідності витрат коштів на його особисті потреби.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду та вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що дитина навчається у навчальному закладі на двох спеціальностях, вартість навчання є значною, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, надавати яку є обов`язком також і батька, який не проживає з дитиною, але має можливість надавати допомогу у розмірі, визначеному позивачкою, оскільки отримує стабільний дохід у вигляді грошового забезпечення пенсіонера МВС. У зв`язку із зазначеним, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню та збільшити їх з 1/6 до 1/4 частини всіх видів доходів відповідача.

Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Також є обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зазначивши в рішенні суду про те, що аліменти підлягають стягненню за умови навчання дитини в навчальному закладі до 30 червня 2021 року порушив вимоги ст.199 СК України.

За змістом статті 199 СК України законодавством визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчання, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Так, зазначивши про те, що аліменти підлягають стягненню за умови навчання дитини до 30.06.2021 року, суд фактично визначив строк навчання дитини, не врахувавши про те, що в подальшому строк навчання може бути продовжений.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що аліменти підлягають стягненню за умови навчання ОСОБА_2 у навчальному закладі до 30 червня 2021 року включно є таким, що не відповідає нормам матеріального права, а доводи апеляційної скарги з цього приводу є обґрунтованими, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні відповідно до положень ст.376 ЦПК України шляхом виключення із його резолютивної частини словосполучення «до 30 червня 2021 року включно».

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не переглядається судом на предмет його законності та обгрунтованості.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року змінити в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , збільшивши розмір аліментів, що стягнуто з 1/6 до 1/4 частини, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Виключити з резолютивної частини рішення словосполучення: «до 30 червня 2021 року включно».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 січня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько