Справа № 139/629/20
Провадження № 2/139/150/20
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

29 липня 2020 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищеольчедаївської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а:

27 липня 2020 року до суду по пошті надійшла вказана позовна заява. Підставою для заявлення таких вимог у позові зазначено обставину:

1) ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

АДРЕСА_2 )в нотаріальній конторі позивач не може оформити спадкові права, оскільки будинок «не був зареєстрований на праві власності за спадкодавцем»;

3)крім того, в нотаріальній конторі позивач не може довести родинні стосунки зі спадкодавцем;

4)спадкодавець є батьком позивача, але в актовому записі про її народження батько записаний зі слів матері як ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відповідності до правил ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Пункт 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України зобов`язує позивача викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і зазначити докази, що підтверджують вказані обставини. Позивач не виконала цю вимогу процесуального законодавства.

Так, заявляючи в позові, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2 як його дочка, позивач не зазначила доказів, якими стверджується такий факт. Таким доказом, зокрема, може бути і судове рішення про встановлення юридичного факту (факту родинних відносин), яке набрало законної сили.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Зазначене також знайшло підтвердження і у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування".

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Зазначаючи у позовній заяві, що в нотаріальній конторі вона не може оформити спадкові права, оскільки будинок «не був зареєстрований на праві власності за спадкодавцем», позивач у позовній заяві не зазначила, якими доказами ця обставина стверджується (наприклад, такими доказами можуть бути інформація відповідного органу про відсутність реєстрації права власності на цей житловий будинок за спадкодавцем та інформація органу місцевого самоврядування про видачу/невидачу свідоцтва про право власності на житловий будинок на прізвище спадкодавця), а також не зазначила доказів неможливості оформлення спадкового права в нотаріуса (з доданої до позову постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької ДНК № 266 від 03.12.2019 слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 лише з підстави відсутності документів про родинний зв`язок між родичами).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин вважаю за доцільне роз`яснити наступне:

Відповідно до ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства. Учасниками справи, відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, є заявник та заінтересована особа (фізичні чи юридичні особи, у яких виникнуть права чи обов`язки у випадку задоволення заяви). Лише у випадку, коли існує спір про право, юридичний факт може бути встановлено в справі, що розглядається в позовному провадженні (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Із доданої до позовної заяви довідки Вищеольчедаївської сільської ради № 895 від 25.07.2019 слідує, що Вищеольчедаївська сільська рада, яку позивач визначила як відповідача за своїми вимогами, визнає її право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , оскільки вказує її як його єдиного спадкоємця.

Крім того, з тексту позовної заяви та доданого до неї Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 8 від 28.11.2019 слідує, що в актовому записі про народження позивача запис про її батька вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Статтею 130 СК України передбачено, що в такому випадку та в разі смерті чоловіка, який не перебував з матір`ю дитини у шлюбі, за рішенням суду може бути встановлено факт його батьківства.

За таких обставин вважаю, що неможливий подальший рух позовної заяви. Позивачу слід надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищеольчедаївської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви терміном у десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Якщо позивач усуне всі недоліки, вказані у цій ухвалі, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ___________