справа №619/4278/19
провадження №2/619/229/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Овсяннікова В.С.,
за участю секретаря судового засідання - Матлахової Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссигнал» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Укртранссигнал» заборгованості по заробітній платі у розмірі 3 200 гривень, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення рішення, компенсації втрати частини зарплати у зв`язку з затримкою виплат по день ухвалення рішення.
В обґрунтування позову зазначив, що з 20.07.2019 року працював в ТОВ «Укртранссигнал» на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті контрольно-пропускної дільниці. 12.08.2019 року був звільнений за власним бажанням.
Під час його знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем останнім була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі - 3200,00 гривень.
В день звільнення відповідач письмово не повідомив його про нараховані суми при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України.
В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 12.08.2019 року по день винесення рішення.
В зв`язку з нездійсненням виплат при звільненні, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Просить задовольнити його позовні вимоги.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укртранссигнал».
20.07.2019 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду контролера на контрольно-пропускному пункті контрольно-пропускної дільниці. 12.08.2019 року його було звільнено на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Положеннями ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.
Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але відповідач цього не зробив.
Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 3 200 гривень, середній заробіток за весь період затримки розрахунку, виходячи із середньоденного заробітку 189,49 гривень по день ухвалення рішення.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
В п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.
Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст. 116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі та, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки.
Вирішуючи питання про розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з пунктом 8 цього Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Таким чином, суд приходить висновку, що не проведення своєчасного розрахунку з позивачем є порушенням статей 47 та 116 КЗпП України, тому з відповідача має бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку належних до сплати сум по день постановлення рішення.
Час затримки виплати розрахунку, починаючи з 12.08.2019 року по день винесення судового рішення, а саме 16.01.2020 року, складає 108 робочих днів.
Суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Крім того, позивач зазначив, що заборгованість по невиплаченій заробітній платі складає 3200 гривень.
Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Письмових доказів щодо розміру заборгованості позивачем не надано, а тільки зазначено такий розмір.
При цьому відповідачем такий розмір заборгованості не спростовано; жодного документу з цього приводу не представлено, відзиву на позов не надано.
За таких обставин суд приймає дані позивача щодо розміру заборгованості.
Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 81, 83, 141, 263-265, 280-281ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссигнал» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссигнал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін (учасників) справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1
Повний текст судового рішення виготовлено 21.01.2020 року.
Суддя В. С. Овсянніков