П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника Товта Миколи Миколайовича на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду про повернення позовної заяви, постановленої 17 грудня 2019 року головуючим суддею Фазикош О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ядзакі Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

13 грудня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Товт М.М. подав у суд позов до ТОВ «Ядзакі Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2019 позов поданий Товт М.М. в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Ядзакі Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_3 та його представником Товт М.М. , ставиться питання про скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2019 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування скарги посилається на те, що адвокатом Товт М.М. надано ордер та договір про надання правової допомоги на підтвердження повноважень як представника. Такий ордер не містив жодних застережень на вчинення процесуальних дій. Вказує, що суд допустився надмірного формалізму при постановленні ухвали.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вказав, що така підписана особою, яка не має належних повноважень, пославшись при цьому на п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

А згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

З аналізу даних норм права слідує, що ордер є тим документом, що належним чином підтверджує повноваження адвоката в цивільному процесі як представника.

В даному випадку позов ОСОБА_1 підписано адвокатом Товт М.М., як представником.

До позовної заяви долучено Договір про надання правової допомоги від 09.12.2019, укладений між ОСОБА_1 (Клієнт) та Товт М.М. (Адвокат). Згідно даного договору адвокат надає клієнту правову допомогу з представництва інтересів клієнта у судах всіх інстанцій під час здійснення цивільного судочинства (а.с.18). Також долучено ордер серії АО №1000617 від 12.12.2019 виданий на підставі вказаного договору від 09.12.2019 (а.с.19).

На думку апеляційного суду вказані документи належним чином підтверджують повноваження Товт М.М. як представника ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції послався на те, що договір не містить відомостей про те, що адвокат уповноважений клієнтом підписувати від його імені позовну заяву та не надано право адвокату на звернення до суду від імені довірителя. Також суд вказав, що відповідно до розділу «Інші умови» договору про надання правової допомоги не укладено додаткової угоди з детальним переліком послуг.

Однак такі висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на таке.

Так, чинний ЦПК України та Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить вимог щодо обов`язковості зазначення у договорі конкретних деталізованих повноважень адвоката на вчинення окремих процесуальних дій, а отже, такий договір може укладатися без конкретизації.

Відсутність у договорі про надання правової допомоги посилання на надання представнику конкретних повноважень само по собі не свідчить про відсутність у представника таких повноважень, якщо договором це прямо не обумовлено.

Суд не звернув уваги на те, що в ордері серії АО №1000617 від 12.12.2019 прямо зазначено, що права адвоката за договором про надання правової допомоги не обмежуються.

Щодо посилання суду на відсутність укладеної між сторонами додаткової угоди, то слід зазначити, що відповідно до розділу «Інші умови» договору про надання правової допомоги, детальний перелік послуг може визначатися угодою до договору. Отже, укладення такої додаткової угоди не є обов`язковим.

Таким чином, суд не вправі був повертати позовну заяву подану адвокатом Товт М.М. в інтересах ОСОБА_1 .

Отже, ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2019 про повернення позову підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника Товта Миколи Миколайовича , задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 грудня 2019 року про повернення позовної заяви скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 22 січня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді