ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року

м. Харків

Справа № 643/15597/19

Номер провадження 22-ц/816/646/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 15 жовтня 2019 року, постановлену суддею Мельниковою І.Д., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх вихованні,

у с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії ОСОБА_2 щодо перешкоджання йому у вихованні й спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю, зобов`язати відповідача усунути зазначені перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 15 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто позивачу.

Суд першої інстанції виходив з того, що отримавши 05.10.2019 ухвалу від 26.09.2019 про залишення позову без руху, ОСОБА_1 викладені в ухвалі недоліки не усунув.

У листопаді 2019 року позивач подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що його позов був залишений без руху ухвалою суду від 26.09.2019 через те, що він не надав доказів, що зазначена ним в позові адреса проживання відповідача ( АДРЕСА_1 ) є останньою відомою йому адресою проживання ОСОБА_2 . На виконання вказаної ухвали 09.10.2019 позивач надав суду заяву з копією аркушів іншої цивільної справи, з яких видно, що ОСОБА_2 сама вказує адресу: АДРЕСА_1 як місце свого фактичного проживання. Тобто в суду не було підстав уважати, що позивачем не виконані вимоги ухвали від 26.09.2019.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як убачається із матеріалами справи, 25.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визнати протиправними дії ОСОБА_2 щодо перешкоджання йому у вихованні й спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю, зобов`язати відповідача усунути зазначені перешкоди у спілкуванні з дітьми (а.с. 1-8). В позовній заяві вказано, що адреса фактичного проживання ОСОБА_2 з дітьми: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2019 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху через те, що позивач не надав усі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. А саме: ОСОБА_1 не надав суду доказів, що квартира АДРЕСА_1 є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання чи перебування ОСОБА_2 або доказів, що вказана квартира належить відповідачу. При цьому суд послався на те, що згідно з довідкою територіальної громади м. Харкова ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 не проживає (а.с. 10).

ОСОБА_1 отримав вказану ухвалу суду 05.10.2019 (а.с. 12).

09.10.2019 ОСОБА_1 надав суду заяву з копіями матеріалів із цивільної справи № 643/14729/19, відповідно до яких ОСОБА_2 вказала адресою свого проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 13-18).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 26.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований лише ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19).

Підстави для повернення позовної заяви визначені у статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України).

Зокрема, відповідно до частин 1, 3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначені вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та вимоги до документів, що додаються до неї.

Так, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Зазначена стаття не встановлює обов`язку позивача зазначати в позові зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідача, але лише закріплює необхідність визначення його місця проживання чи перебування.

Місце реєстрації ОСОБА_2 не є обставиною, що підлягає встановленню при розгляді позову ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Суд першої інстанції помилково залишив без руху позов ОСОБА_1 з підстав ненадання ним доказів, що АДРЕСА_1 є останнім відомим йому місцем проживання відповідача.

На виконання ухвали суду від 26.09.2019 про залишення позову без руху ОСОБА_1 надав докази того, що вказана ним в позові адреса є фактичним місцем проживання ОСОБА_2 , яку остання вказувала під час розгляду іншої цивільної справи (а.с. 23-31).

Згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, то суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У той же час, відповідно до частини 10 статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суд першої інстанції в порушення вимог ч.6 ст.187 ЦПК України запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_6 не направив. Отримавши 26.09.2019 довідку про те, що ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована, суд першої інстанції не встановив яким було останнє зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України).

З огляду на зазначене апеляційний суд уважає, що висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу з підстави того, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали суду про залишення позову без руху не відповідає матеріалам справи та не ґрунтується на нормах процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання про відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 141 ЦПК України вирішується за наслідками розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 15 жовтня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 січня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.В.Котелевець

Р.М. Піддубний