Справа № 199/3768/14-ц
УХВАЛА

іменем України

23.07.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Столяренко А.І.

за неявки учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор», де первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчих листах та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «ФК «Омега Фактор» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу, посилаючись на те, що 29 липня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі №199/3768/14 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором.

04 березня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Омега Фактор» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL2N79737, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/2009-АП від 14 листопада 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Омега Фактор».

У зв`язку з чим заявник просить замінити стягувача у виконавчих листах із Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Омега Фактор» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У судове засідання учасники справи не з`явилися, були сповіщені належним чином, заявник просив розглянути заяву за відсутності їх представника.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи №199/3768/14, судом встановлено, що 29 липня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення у справі №199/3768/14 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором та договорами поруки.

04 березня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Омега Фактор» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL2N79737, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/2009-АП від 14 листопада 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Омега Фактор».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, зазначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, заява ТОВ «ФК «Омега Фактор» про заміну стягувача у виконавчому листі підлягає до задоволення.

Що стосується поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, то суд зазначає наступне.

У силу ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження " стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

В силу ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник заявника не надав суду жодних доказів щодо наявності відкритого або закритого виконавчого провадження з виконання рішення суду від 29.07.2014, а також не надав доказів того, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчі листи, не виконано.

Також не надано доказів того, що виконавчі листи не пред`являлися до виконання, чи якщо, пред`являлися то де вони на теперішній час знаходяться та причини їх відсутності, а також доказів того, що оригінали виконавчих листів було втрачено.

Окрім того, суд вважає, що не можна визнати поважними, навіть не вказані заявником, причини пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк. Тим більше, що з часу ухвалення рішення суду минуло 6 років.

Слід зазначати, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

За таких обставин, заява ТОВ «ФК «Омега Фактор» в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 433, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор», де первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчих листах та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчих листах №199/3768/14 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор».

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець