Провадження № 2/760/4064/20
Справа № 760/670/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

20 січня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дії державного виконавця протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок, -

встановив:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з вказаним позовом та просить:

- визнати дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві щодо здійснення розрахунку заборгованості аліментів від 01.10.2019 - неправомірними та зобов`язати його зробити перерахунок заборгованості по аліментах, що стягуються з відповідача відповідно до виконавчого листа №2-214 виданого Демидівським районним судом Рівненської області від 18.04.2019 за останні три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, а саме з 16.05.2016 по 16.05.2019 з розрахунком аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн щомісячно.

Відповідно ч.ч.1, 3 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не погоджується з розміром та порядком розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

В той же час, порядок виконання рішень судів про стягнення аліментів визначений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

За положеннями ч.3-4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Згідно з п.4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст.195 СК України.

Таким чином, розмір заборгованості по сплаті аліментів визначається державним виконавцем на підставі інформації, наданої платником аліментів.

На даний час в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач звертався із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів на підставі інформації та довідок про те, що позивач працевлаштований, з вимогою здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів з показника «середньої заробітної плати працівника для даної місцевості» за показником «дохід за місцем роботи».

За відсутності попереднього звернення до державного виконавця, в провадженні якого перебуває на виконанні виконавчий лист про стягнення аліментів, подача позову до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві може бути передчасною.

За таких обставин, позивачу пропонується надати суду докази про те, що він звертався до державного виконавця із заявою про проведення перерахунку заборгованості по аліментам.

За відсутності розрахунку державного виконавця за заявою позивача про здійснення перерахунку, суд позбавлений можливості встановити, чи дійсно існує спір про право з відповідачем - Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Лише в тому разі, якщо державним виконавцем буде проведено перерахунок заборгованості, та позивача не влаштує такий розрахунок, позивач вважатиме його проведеним невірно, останній зможе оскаржити дії державного виконавця шляхом подачі скарги на дії державного виконавця (а не позовної заяви до ВДВС).

В разі відмови провести перерахунок, ОСОБА_1 зможе оскаржити бездіяльність державного виконавця та просити суд зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням конкретного періоду.

Лише після проведеного перерахунку та вирахування остаточної суми заборгованості, суд матиме змогу вирішувати питання про перерахунок заборгованості.

За таких обставин, суд пропонує позивачу уточнити позовні вимоги, а саме - чи існує на даний час спір з відповідачем, а не з державним виконавцем, чи звертався позивач із завою про здійснення перерахунку заборгованості, якщо так - у чому полягає порушення прав позивача.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.8 ст.43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Жоден з долучених до позовної заяви документів для відповідача та третьої особи не містить підпис позивача із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у позивача.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного вище, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом подання нової редакції позовної заяви та надання копій позовної заяви з додатками у відповідній кількості до учасників справи.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дії державного виконавця протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви , позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко