Справа №345/4356/18
Провадження № 2/345/537/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2020 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Юрчака Л.Б.

за участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від шлюбу народилося двоє дітей : дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причиною розлучення є те, що міцної сім`ї сторони не створили через різні погляди на сімейне життя . Відповідачка покинула позивача разом з дітьми , а сама виїхала у невідомому напрямку. На даний час сторони не підтримують шлюбні стосунки, фактично шлюб розпався та існує тільки формально, а тому просить суд шлюб розівати.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено повністю.

27.02.2020 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.03.2020 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення суду від 07.11.2018 року; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в судове засідання на 13.15 год. 24.03.2020 року в приміщенні суду.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.05.2020 року зупинено провадження у справі, сторонам було надано строк для примирення в межах двох місяців, призначено судове засідання на 09.00 год. 24.07.2020 року.

Позивач та його представник адвокат Жовнір М.Й. в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяви, згідно яких просять суд розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять задоволити. Не заперечують проти слухання справи у заочному порядку.

Крім того, позивач 31.07.2020 року подав заяву клопотання , згідно якого вказує, що з 02.05.2017 року вони з відповідачем фактично перестали бути сім`єю, оскільки цього дня вона залишила його з дітьми та вибула в невідомому напрямку, мотивуючи необхідністю нібито проведення лікування від онкозахворювання, якого в неї ніколи не було та немає на даний час. З зазначеного часу вони спільно не проживаюь, спільного бюджету не ведуть, діти знаходяться на його повному утриманні. За період наданого строку на примирення терміном два місяці , відповідач жодного разу не зутрілась ні з дітьми , ні з позивачем, що свідчить про те, що наміру зберегти сім`ю в неї немає та ніколи не було. Крім того зазначає, що відповідач проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, тобто вона створила нову сім`ю та наміру повернутися в їхню сім`ю вона не має. У позивача також є нова жінка , яка піклується про його дітей , діти її сприймають , а тому він має намір укласти з нею шлюб.

Просить суд врахувати, що відповідач завчасно та належним чином була повідомлена про дату , час та місце розгляду даної позовної заяви , а тому просить визнати її неявку в судове засідання без поважних причин , оскільки нею не надано належних доказів поважності неявки в судове засідання та визнати вищезазначену поведінку відповідача як зловживання процесуальними правами та провести розгляд справи в її відсутності.

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явилася.

Представник відповідача адвокат Лютак Л.Л. надала заяву, згідно якої просить суд розгляд справи відкласти, оскільки вона захворіла, а відповідач знаходиться за кордоном на тимчасовій роботі.

Представник відповідача повідомила суд про причини своєї неявки в судове засідання та причини неявки відповідача , однак підтверджуючих доказів суду не надала , а тому суд визнає дану неявку відповідача та її представника в судове засідання без поважних причин та проводить розгляд даної справи в їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 18.08.2009 року виконавчим комітетом Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області , за актовим записом № 3 (а.с.6). Від шлюбу народилося двоє дітей : дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7,8) . Причиною розлучення є різні погляди на життя, відповідачка покинула позивача, залишивши йому дітей. Сторони не підтримують подружніх стосунків, втратили почуття любові один до одного. Сім`я розпалася, шлюб носить тільки формальний характер. Майнового спору немає.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,дітей, що має істотне значення, в даний час шлюб носить формальний характер.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення в межах двох місяців , однак відомостей про примирення між сторонами у суду немає, позивачем подано заяву- клопотання , де зазначає , що примирення між ними не відбулося, наполягає на розірванні шлюбу, так як має намір створити нову сім`ю. Оскільки строк встановлений судом для примирення сплинув, суд приходить до висновку, що за цей час примирення між подружжям не відбулось.

Так як за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, дітей , що має істотне значення, в даний час шлюб носить формальний характер, тому суд вважає за необхідне його розірвати.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п.14 Постанови ПВС України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Так, судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин між сторонами малолітні діти ОСОБА_3 та Матвій проживали разом із батьком по АДРЕСА_1 у будинку батьків позивача.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Як вбачається із довідки № 86 від 12.10.2018 року виданої Сівко-Войнилівським ліцеєм , ОСОБА_2 , мати учня 1 класу ОСОБА_5 та учениці 3 класу ОСОБА_6 , впродовж двох років не брала і не бере участі у вихованні дітей. Жодного разу не відвідувала закладу , не цікавилася навчанням та успішністю дітей. Місце знаходження матері на даний час невідоме. Дітей батько виховує самостійно. (а.с.9)

ОСОБА_7 Войнилівською сільською радою перевірялись умови проживання дітей та було встановлено, що у господарстві ОСОБА_8 проживає син ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_2 . Дружина ОСОБА_1 не проживає разом із сім`єю довгий час. Не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім життям. Дітей на даний час утримує та виховує батько ОСОБА_1 (а.с.11) Аналогічні свідчення були написані і вчителями дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.12,13).

Як вбачається із відповіді Служби у справах дітей Калуської районної державної адміністрації від 30.07.2020 року № 220/0-18 на адвокатський запит, 12.03.2020 року ОСОБА_2 зверталася до служби у справах дітей Калуської райдержадміністрації із заявою щодо обстеження умов проживання її дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_2 року проведено обстеження умов проживання за даною адресою . Скарг на ОСОБА_1 щодо неналежного виховання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до служби у справах дітей Калуської райдержадмігістрації не надходило.

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 13.03.2020 року , складеного завідучем сектору служби у справах дітей РДА ОСОБА_11 .М. , секретарем Сівко Войнилівської сільської ради ОСОБА_12 , проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що умови проживання задовільні,для дітей створені належні умови, є місце для відпочинку , підготовки уроків та сну. У сім`ї доброзичливі родинні стосунки, ОСОБА_1 не заперечує щодо спілкування матері з дітьми.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином суд, враховуючи те, що відповідачка не цікавиться життям та здоров`ям дітей, залишила їх на виховання батькові, вважає за доцільне після розірвання шлюбу між сторонами, визначити їх місце проживання разом із батьком.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 104, 110,112,161 СК України, ст.ст. 7, 8,12, 81,141, 258-259, 263, 264, 265, 273, 280-282,352, 355ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.08.2009 року виконавчим комітетом Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського райлну Івано-Франківської області , за актовим записом № 3 - розірвати.

Малолітніх дітей: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 після розірвання шлюбу залишити проживати з батьком.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя