Ухвала

24 липня 2020 року

м. Київ

справа № 305/1418/19

провадження № 61-8743ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чорнотисянської сільської ради, треті особи: відділ культури і туризму Рахівської районної ради, профспілковий комітет первинної профспілкової організації клубних працівників Рахівського району, про визнання незаконними та скасування розпоряджень про дисциплінарне стягнення та звільнення, актів про відсутність на роботі, актів про відмову від письмових пояснень, поновлення на роботі та здійснення виплат за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 січня

2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 травня

2020 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме -заявнику необхідно було вказати підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень та сплатити судовий за подання касаційної скарги.

На виконання вказаної ухвали, заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги та квитанцію про сплату судового збору, проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 18 травня 2020 року, не виконані в повному обсязі, оскільки не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику слід надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статі 389 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду

від 24 червня 2020 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 на строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 24 червня 2020 року, до 26 серпня

2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта