РІШЕННЯ

іменем України

05 лютого 2020 року Справа № 766/15661/18

Горностаївський районний суд Херсонської області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря Бортнюк Л.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Горностаївка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 06 травня 2008 року з відповідача ОСОБА_3 на її користь стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 грудня 2008 року змінено розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , на 1/6 частину всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2008 року до досягнення дитиною повноліття. З вересня місяця 2014 року по лютий місяць 2018 року відповідач ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки не сплачує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за аліментами. На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 87198,92 грн.

19 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

30 жовтня 2018 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, яким він заперечив проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що 04 листопада 2014 року в нього стався внутрішньомозковий крововилив, внаслідок якого він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, 18 лютого 2015 року був визнаний інвалідом І групи, 15 лютого 2016 року був визнаний інвалідом ІІ групи, 19 лютого 2018 року був визнаний інвалідом ІІ групи (на строк до 01 березня 2020 року). На даний час відповідач перебуває на диспансерному обліку в лікаря невропатолога та потребує регулярного (два рази на рік) стаціонарного лікування. Внаслідок тяжкого стану здоров`я відповідач був позбавлений можливості виконувати свої аліментні зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості за аліментами.

Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач вважає, що заборгованість за аліментами виникла не з його вини, а внаслідок неналежного виконання державними виконавцями покладених на них обов`язків, оскільки вони повинні були забезпечити примусове стягнення аліментів.

На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

02 грудня 2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, якою вона підтвердила заявлені нею позовні вимоги та додатково пояснила, що з березня місяця 2015 року відповідач ОСОБА_3 свідомо не сплачував аліменти на утримання дочки, а заборгованість в сумі 16918,28 грн. утворилась внаслідок приховування відповідачем від органів державної виконавчої служби інформації про призначення пенсії.

14 грудня 2018 року від відповідача ОСОБА_3 надійшли заперечення, якими він підтвердив свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

16 липня 2019 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла постанова Херсонського апеляційного суду від 04 березня 2019 року в цивільній справі № 766/13013/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

09 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечив поти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони однією сім`єю не проживають, дочка живе з позивачем ОСОБА_1 в смт.Антонівка м.Херсон, відповідач ОСОБА_3 проживає окремо в с.Каїри Горностаївського району Херсонської області.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 06 травня 2008 року з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 грудня 2008 року змінено розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , на 1/6 частину всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2008 року до досягнення дитиною повноліття.

29 січня 2009 року на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 грудня 2008 року видано виконавчий лист, який було пред`явлено для примусового виконання до державної виконавчої служби.

Примусове виконання вказаного виконавчого листа здійснювалось: спочатку - відділом державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області (виконавче провадження № 24929138), з 26 листопада 2014 року - відділом державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області (виконавче провадження № 45624775), з 21 лютого 2018 року - Горностаївським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (виконавче провадження № 45624775).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 свої зобов`язання по сплаті аліментів виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за аліментами.

Так, з довідки-розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області від 28 грудня 2017 року (л/с 6-7) вбачається, що станом на 01 грудня 2017 року заборгованість ОСОБА_3 за аліментами на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 становить 15049,28 грн., з яких: з 16 вересня по 31 грудня 2014 року - 1083,60 грн., з 01 січня по 31 грудня 2015 року - 2754,98 грн., з 01 січня по 31 грудня 2016 року - 5452,20 грн., з 01 січня по 30 листопада 2017 року - 5758,50 грн.

З довідки-розрахунку державного виконавця Горностаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (л/с 6) вбачається, що станом на 01 квітня 2018 року заборгованість ОСОБА_3 за аліментами на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 становить 16918,28 грн., з яких: з 16 вересня 2014 року по 30 листопада 2017 року - 15049,28 грн., грудень 2017 року - 558 грн., з 01 січня по 31 березня 2018 року - 1311,00 грн.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, винесену в цивільній справі № 766/13013/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, ОСОБА_3 було звільнено від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла за період з 01 листопада 2014 року по 01 березня 2016 року в сумі 4246,88 грн.

Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" в изначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки у відповідача ОСОБА_3 за рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 грудня 2008 року виникли зобов`язання перед позивачем ОСОБА_1 , тому відповідач як платник отримує статус боржника, а одержувач - кредитора. Якщо платник своє зобов`язання не виконує, або виконує неналежним чином (не в повному обсязі, з порушенням строків оплати), одержувач на підставі ст.196 СК України отримує право на стягнення з боржника пені.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Таку правову позицію щодо формули розрахунку пені висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в цивільній справі № 333/6020/16-ц.

Згідно ч.8 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Позивач ОСОБА_1 визначає розмір пені, виходячи із заборгованості відповідача ОСОБА_3 за аліментами в загальній сумі 16918,28 грн., нарахованої державними виконавцями за період з 16 вересня 2014 року по 31 березня 2018 року, на підтвердження чого надала суду довідку-розрахунок державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області від 28 грудня 2017 року (л/с 6-7) та довідку-розрахунок державного виконавця Горностаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (л/с 6).

Відповідач ОСОБА_3 надав суду постанову Херсонського апеляційного суду від 04 березня 2019 року в цивільній справі № 766/13013/18 про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла за період з 01 листопада 2014 року по 01 березня 2016 року в сумі 4246,88 грн.

Жодних доказів на спростування решти заборгованості за аліментами в сумі 12671,10 грн., нарахованої державними виконавцями за періоди з 16 вересня по 31 жовтня 2014 року та з 01 березня 2016 року по 31 березня 2018 року, суду не надано.

Таким чином, станом на 01 квітня 2018 року заборгованість ОСОБА_3 за аліментами на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 становить 12671,10 грн., з яких: з 16 вересня по 31 жовтня 2014 року в сумі 464,40 грн., з 01 березня по 31 грудня 2016 року - 4579,20 грн., з 01 січня по 30 листопада 2017 року - 5758,50 грн., грудень 2017 року - 558 грн., з 01 січня по 31 березня 2018 року - 1311 грн.

Суд критично оцінює пояснення відповідача ОСОБА_3 про те, що заборгованість за аліментами виникла не з його вини, а внаслідок неналежного виконання державними виконавцями покладених на них обов`язків.

Так, на підтвердження цих пояснень відповідач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів.

При цьому, в матеріалах даної цивільної справи відсутні докази наявності об`єктивних причин, які обумовили неналежне виконання відповідачем ОСОБА_3 судового рішення про стягнення з нього аліментів в періоди часуз 16 вересня по 31 жовтня 2014 року та з 01 березня 2016 року по 31 березня 2018 року.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав та виконання цивільних обов`язків, суд дійшов до висновку, що оскільки у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів, то на нього може бути покладений обов`язок щодо сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Для правильного вирішення даної цивільної справи суд проводить власний розрахунок пені за прострочення відповідачем ОСОБА_3 сплати аліментів, а саме:

-за вересень 2014 року: 154,80 грн. (місячний платіж) х 1278 днів (з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 1978,34 грн.,

-за жовтень 2014 року: 309,60 грн. (місячний платіж) х 1247 днів (з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 3860,71 грн.,

-за березень 2016 року: 436,50 грн. (місячний платіж) х 730 днів (з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 3186,45 грн.,

-за квітень 2016 року: 436,50 грн. (місячний платіж) х 700 днів (з 01 травня 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 3055,50 грн.,

-за травень 2016 року: 459,30 грн. (місячний платіж) х 669 днів (з 01 червня 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 3072,72 грн.,

-за червень 2016 року: 459,30 грн. (місячний платіж) х 639 днів (з 01 липня 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2934,93 грн.,

-за липень 2016 року: 459,30 грн. (місячний платіж) х 608 днів (з 01 серпня 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2792,54 грн.,

-за серпень 2016 року: 459,30 грн. (місячний платіж) х 577 днів (з 01 вересня 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2650,16 грн.,

-за вересень 2016 року: 459,30 грн. (місячний платіж) х 547 днів (з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2512,37 грн.,

-за жовтень 2016 року: 459,30 грн. (місячний платіж) х 516 днів (з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2369,99 грн.,

-за листопад 2016 року: 459,30 грн. (місячний платіж) х 486 днів (з 01 грудня 2016 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2232,20 грн.,

-за грудень 2016 року: 491,10 грн. (місячний платіж) х 455 днів (з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2234,51 грн.,

-за січень 2017 року: 506,70 грн. (місячний платіж) х 424 днів (з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2148,41 грн.,

-за лютий 2017 року: 506,70 грн. (місячний платіж) х 396 днів (з 01 березня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 2006,53 грн.,

-за березень 2017 року: 506,70 грн. (місячний платіж) х 365 днів (з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 1849,46 грн.,

-за квітень 2017 року: 506,70 грн. (місячний платіж) х 335 днів (з 01 травня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 1697,45 грн.,

-за травень 2017 року: 533,10 грн. (місячний платіж) х 304 днів (з 01 червня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 1620,62 грн.,

-за червень 2017 року: 533,10 грн. (місячний платіж) х 274 днів (з 01 липня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 1460,69 грн.,

-за липень 2017 року: 533,10 грн. (місячний платіж) х 243 днів (з 01 серпня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 1295,43 грн.,

-за серпень 2017 року: 533,10 грн. (місячний платіж) х 212 днів (з 01 вересня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 1130,17 грн.,

-за вересень 2017 року: 533,10 грн. (місячний платіж) х 182 днів (з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 970,24 грн.,

-за жовтень 2017 року: 533,10 грн. (місячний платіж) х 151 днів (з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 804,98 грн.,

-за листопад 2017 року: 533,10 грн. (місячний платіж) х 121 днів (з 01 грудня 2017 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 645,05 грн.,

-за грудень 2017 року: 558 грн. (місячний платіж) х 90 днів (з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 502,20 грн.,

-за січень 2018 року: 558 грн. (місячний платіж) х 59 днів (з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 329,22 грн.,

-за лютий 2018 року: 558 грн. (місячний платіж) х 31 днів (з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року) х 1% = 172,98 грн.,

-за березень 2018 року: заборгованість в сумі 195 грн. - станом на 01 квітня 2018 року пеня не нараховується.

Загальна сума пені за прострочення відповідачем ОСОБА_3 сплати аліментів за періоди з 16 вересня по 31 жовтня 2014 року та з 01 березня 2016 року по 31 березня 2018 року становить 49513,85 грн.

При цьому, суд враховує положення ч.1 ст.196 СК України про те, що розмір неустойки (пеня) обмежується розміром заборгованості, на яку нараховується пеня.

Враховуючи, що заборгованість відповідача ОСОБА_3 за аліментами станом на 01 квітня 2018 року становить 12671,10 грн., тому розмір нарахованої пені обмежується сумою 12671,10 грн.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліменів.

Положення частини другої статті 196 СК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного платника аліментів.

При визначенні розміру пені, що підлягає до сплати, суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи (загальне захворювання по опорно-рухового апарату), не працює, його єдиним доходом є пенсія по інвалідності в розмірі 1452 грн. Після перенесеного в 2014 році внутрішньомозкового крововиливу відповідач продовжує хворіти, перебуває на диспансерному обліку в лікаря невропатолога та потребує регулярного (два рази на рік) стаціонарного лікування. Відповідач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (на утримання якої стягуються аліменти в розмірі 1/6 доходу), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (на утримання якої стягуються аліменти в розмірі 1/4 доходу), та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (на утримання якої аліменти сплачує добровільно).

За таких обставин суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин положення ч.2 ст.196 СК України та зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до 4000 грн.

На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 4000 грн.

Суд вважає можливим відмовити в задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 83198,92 грн., через необґрунтованість.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України я кщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до положень якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідач ОСОБА_3 , який є інвалідом ІІ групи, звільнений від сплати судових витрат на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до положень якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

За таких обставин судові витрати в даній цивільній справі відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.180, 196 СК України, ст.ст.11, 509, 546, 549, 611 ЦК України, ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст.4 - 13, 81,141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Каїри Горностаївського району Херсонської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 уродженки м.Херсон, проживаючої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 4000 грн. (Чотири тисячі гривень).

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 83198,92 грн. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене (з врахуванням положень п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Горностаївський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2020 року.

Суддя Посунько Г.А.