Єд. унік. № 243/986/20
Провадження № 2-о/243/230/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області померла мати заявника ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті матері заявнику потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення свідоцтва про смерть встановленого державного зразка. На підставі чого ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Мурзівка Новошульбинського району Семипалатинської області, громадянки України, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі м. Горлівка Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, надали заяви, в яких підтримали заявлені вимоги та просили провести розгляд справи без їхньої участі (а.с.5,31).

Представник Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника та винести рішення згідно діючого законодавства (а.с.30).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено підсудність за Слов`янським міськрайонний судом Донецької області справ та матеріалів, які підсудні Калінінському, Центрально-Міському та Микитівському районним судам м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 9-1129/0/4-16 від 15 квітня 2016 року «Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України» заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за змістом ст. 317 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України на підставі звернення до суду чоловіка/дружини померлої особи.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.1958 року, виданого Микитівським районним бюро ЗАГС м. Горлівка Сталінської області, матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.10.1983 року, виданого Палацем одружень м. Горлівка Донецької області, 22.10.1983 року укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , після чого останній було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.15).

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.01.2020 року, виданого Микитівським відділом записів актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі м. Горлівка Донецької області (а.с.18).

Відповідно до довідки про причину смерті № 35 від 06.01.2020 року, форма № 106/у, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті гостра серцева недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про поховання, ОСОБА_2 було поховано 06.01.2020 року на кладовищі Комсомолець м. Горлівка (а.с.19).

З наданого суду фото вбачається, що на фото зображено крест з написом російською мовою « ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 г. 05.01.2020 г.» (а.с.7).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі м. Горлівка Донецької області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно приписів ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту

смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник зверталася до Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із відповідною заявою та останній листом № 20.22-258/62 від 03.02.2020 року надав роз`яснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а.с.21).

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України та оформлення спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі м. Горлівка Донецької області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Мурзівка Новошульбинського району Семипалатинської області, громадянки України, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у Микитівському районі м. Горлівка Донецької області, причина смерті гостра серцева недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті Україна, Донецька область, м. Горлівка, Микитівський район.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький