РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2020 року м.Снігурівка

справа № 485/1184/20

провадження №2/485/458/20

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Бодрової О.П.

за участю секретаря с/з Бондаренко С.В.

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бусахіна Тамара Василівна до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бусахіна Тамара Василівна звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивований тим, що з 27 жовтня 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 .

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2016 року між ними розірвано шлюб.

Вказує на те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Відповідач жодного разу не привітав з днем народження дочку, не надає грошової допомоги на її утримання, зловживає алкогольними напоями, з`являється за місцем її проживання у нетверезому стані та вчиняє сварки, у зв`язку з чим позивач неодноразово викликала поліцію.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2016 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі ј частини доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2016 року до повноліття дитини.

За рішенням відкрито виконавче провадження Снігурівським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), аліменти відповідач не сплачує, за період з липня 2018 по січень 2019 року сплачував по 1500 грн щомісячно, станом на 01.09.2020 р. заборгованість складає 63587,24 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області стягнуто пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 47746,49 грн. За даним рішенням також відкрито виконавче провадження.

Також вказує на те, що вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 липня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України.

У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.164 СК України просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 вересня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 жовтня 2020 року на 14:00 годину /а.с.28-29/.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті /а.с.39/.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити з підстав зазначених у позові. Пояснила суду, що вони з відповідачем ніколи не проживали як нормальна родина, постійно приходив, уходив. Він безвідповідальний, піклується лише про себе, ніде не працює. Допомоги від нього ніколи не отримує. Життям дочки не цікавиться. Вчиняє сварки в присутності дитини. В минулому році дитина тяжко хворіла, він не допомагав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про поважні причини неявки до суду не повідомив. У заяві від 17 грудня 2020 року зазначив, що позов не визнає.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , малолітнього свідка ОСОБА_9 , малолітню ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 29 серпня 2014 року /а.с.8/.

Заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2016 року, яке набрало чинності 11 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.9-10/.

З акту від 21 серпня 2020 року, складеного депутатом Снігурівської міської ради Масютою В.В. вбачається, що при обстеженні на зразок участі та виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено, що ОСОБА_3 , 1989 року народження не приймає участь у вихованні та розвитку своєї дитини, а саме ОСОБА_4 . До доньки з`являється в стані алкогольного сп`яніння, згідно даних Снігурівського РВ ДВС ПМУМЮ (м.Одеса) на виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення аліментів, але боржник ОСОБА_3 їх не сплачує взагалі та має велику заборгованість. Отже, ОСОБА_3 взагалі не надає ніякої батьківської турботи та не бере участь у вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , що підтверджують сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с.11/.

Відповідно до довідки №62 від 25.08.2020 року, виданої Снігурівським закладом дошкільної освіти №3 (ясла-садок) Снігурівської міської ради, батько ОСОБА_10 , яка відвідувала Снігурівський заклад дошкільної освіти №3 (ясла-садок), ОСОБА_3 не бере участь у вихованні доньки. Вихованням дитини займається мама, яка відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини та закладу дошкільної освіти /а.с.12/.

Відповідно до характеристики учениці 1 класу Снігурівської філії І ступеня №2 Снігурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Снігурівської районної ради Миколаївської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21 грудня 2020 року, ОСОБА_4 навчається в 1 класі з 1 вересня. Зарекомендувала себе як старанна, вихована, дисциплінована учениця. Надія тиха, спокійна, організована. Дівчинка старанно пише, виконує обчислення відповідно програмового матеріалу. Намагається старанно читати. Учениця має хорошу пам`ять, гарно декламує вірші. ОСОБА_10 дуже любить малювати, співати, вирізати, робити поробки з пластиліну. Дівчинка вміло розмірковує, робить висновки. Дівчинка виховується в неповній сім`ї. ОСОБА_10 доброзичливо ставиться до матері та старшої сестри ОСОБА_11 . Про тата нічого не розповідає. Навіть, на уроці Я досліджую світ, коли мова йшла про родину, дівчинка відмовилась розповідати про тата. Мама приділяє дуже багато уваги навчанню і вихованню донечки. Має постійний, щоденний зв`язок з вчителем. Мама забезпечила ОСОБА_10 всім необхідним для навчання. У ОСОБА_10 весь одяг новий, чистий. ОСОБА_12 створила всі необхідні умови для навчання своєї дитини. ОСОБА_10 має свою кімнату, письмовий стіл, полиці.

З виписки з амбулаторної карти хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що останній встановлювались такі діагнози: ГРЗ, бронхіт, тонзіліт, енурез, дерматит.

11 жовтня 2016 року Снігурівським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2016 року і до повноліття дитини /а.с.13/.

Постановою головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області від 17 березня 2019 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом /а.с.14/.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого старшим державним виконавцем Снігурівського РВ ДВС ПМУМЮ (м.Одеса) вбачається, що за період з вересня 2016 року по листопад 2020 року включно, загальна сума заборгованості за виконавчим листом від 11.10.2016 року за весь період стягнення складає 71442,99 грн, останній раз боржником сплачено у вересні 2019 року 1500 грн.

16 грудня 2019 року Снігурівським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , станом на 3 липня 2019 року за період з аліментів 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року, у розмірі 47746,49 грн /а.с.16/.

Постановою головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області від 20 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом /а.с.17/.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП (несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання) та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин.

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але фактично не проживає (зі слів його матері ОСОБА_13 та сусідів), про що свідчить довідка від 02.11.2020 року, видана виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області /а.с.55/.

З листа начальника Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївської області №14238/72-2020 від 12.11.2020 року вбачається, що 22 березня 2020 року до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , яка скаржиться на свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 , 1989 р.н., з приводу того, що він вчинив з нею сварку. Дане звернення було зареєстроване до ЖЄО Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївської області за №795 від 22.03.2020 року /а.с.73/.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 170 грн. Так, судом встановлено, що 22 березня 2020 року близько 17.00 ОСОБА_3 за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , вчинив щодо останньої домашнє насильство психологічного характеру, яку ображав грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, про що свідчить довідка КНП «Снігурівська ЦРЛ» №1239/06-05 від 21.12.2020 року.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої статті 164 СК України).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що під час розгляду судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування №24 від 19 жовтня 2020 року орган опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В висновку зазначено, що ОСОБА_3 про свою доньку не піклується, матеріально її не утримує /а.с.46/.

Відповідно до положень ст. 12 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини. Поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Згідно зі ст. 13 Конвенції дитина має право вільно висловлювати свої думки.

1 квітня 2007 для України набула чинності Європейська конвенція про здійснення прав дітей. Положеннями ст. 3 Європейської конвенції передбачено права дитини бути проінформованим та висловити свою думку під час розгляду справи (судового розгляду).

Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється наступними правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультації; мати можливість висловлювати свої думки; бути поінформованою про можливі наслідки реалізації цих думок та про можливі наслідки будь-якого рішення.

Стаття 171 СК України закріплює, що дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Так, малолітня ОСОБА_4 у судовому засіданні в присутності представника служби у справах дітей ОСОБА_14 , яка також є психологом (на підтвердження чого надано відповідний диплом), пояснила, що тато не приходить до неї, з садочку теж її не забирав, купляв солодощі, але це було давно, не малював з нею. Коли був вдома грав в телефоні та не звертав на неї уваги. Коли вона була у лікарні, він до неї не приходив. Він матір ображав, пиячив, вона хоче іншого тата. Її родина: мати, ОСОБА_15 та вона.

Малолітній свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні в присутності представника служби у справах дітей ОСОБА_14 , яка також є психологом (на підтвердження чого надано відповідний диплом), пояснила, що ОСОБА_17 її вітчим. Вітчим не проживає з ними з часу коли мати зверталась до поліції. Коли вони жили разом, то вітчим завжди вдома спав та грав в ігри. Не готував вдома, в цирк та зоопарк ОСОБА_10 не водив, не ходив з нею на прогулянки, не вітав її з днем народження. Вітчим часто приходив додому в стані алкогольного сп`яніння, погрожував матері, одного разу кинув цеглину у вікно. Вони з ОСОБА_10 боялись. В лікарню до ОСОБА_10 не приходив. Коли вона в останній раз бачила вітчима він висловлювався нецензурної лайкою. Уроки з ОСОБА_10 робить вона або мати.

Психолог у судовому засіданні після пояснень ОСОБА_18 , зауважила, що ОСОБА_15 негативно відноситься до вітчима, на питання про його поведінку до членів родини не відповіла словами, мовчала, лише хитала головою, що давало зрозуміти чи погоджується вона з поставленим питанням чи ні. Характеристику вітчиму давала не охоче, була схвильована, особливо коли розповідала про моменти що стосувалися агресивної поведінки відповідача.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що вони є сусідками ОСОБА_1 .. ОСОБА_17 вчиняє сварки. Діти його бояться. Одного разу в стані алкогольного сп`яніння намагався вибити двері. Дитина про батька не згадує. Ніколи не бачили, щоб батько гуляв з дитиною.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_17 її колишній зять. Як людина він неадекватний. Не створив нормальні умови для родини. Постійно вчиняє скандали, діти його бояться. Він не допомагає та не допомагав дитині.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_17 не допомагає та не піклується про ОСОБА_10 . Раніше дитина добре до нього відносилась, але після його скандалу в стані алкогольного сп`яніння, почала його боятися.

Отже, довідкою Снігурівського закладу дошкільної освіти №3 (ясла-садок) Снігурівської міської ради та характеристикою Снігурівської філії І ступеня №2 Снігурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Снігурівської районної ради Миколаївської області, підтверджується, що батько ОСОБА_3 контакт із садком, який відвідувала ОСОБА_10 та зі школою, де вчиться дитина не підтримує, з вихователями не спілкувався, з вчителями не спілкується, в садок дитину не приводив та не забирав її з нього.

Показами свідків та малолітнього свідка, поясненнями малолітньої ОСОБА_10 , також підтверджується той факт, що ОСОБА_3 не бере участі у житті, розвитку і забезпеченні дитини, а навіть коли зрідка з`являється у місці проживання дитини, то перебуває в неадекватному стані та в стані алкогольного сп`яніння.

З часу винесення постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року, продовжує ухилятися від сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_10 .

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (№70879/11) дійшов висновку, що оскільки сімейні зв`язки між біологічним батьком та дитиною були втрачені в інтересах дитини є позбавлення ОСОБА_20 батьківських прав та залишення дитини під повною опікою матері.

Приймаючи до уваги вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї малолітньої дитини протягом тривалого часу, сімейні зв`язки між біологічним батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втрачені.

Суд зауважує, що незважаючи на невизнання позову, відповідачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував те, що він займається вихованням своєї дочки, забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, про те, що він піклується про її фізичний і духовний розвиток, виявляє інтерес до її внутрішнього світу.

З огляду на встановлені обставини справи, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ у подібних справах, беручи до уваги необхідність дотримання якнайкращих інтересів дитини виховуватися і розвиватися у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

При цьому, слід звернути увагу і на те, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст.150,164 СК України, ст.ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бусахіна Тамара Василівна до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Снігурівським РС УДМС України в Миколаївській області від 10 липня 2014 року) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 к.) судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 грудня 2020 року.

Суддя О.П. Бодрова