Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6217/13-ц
Провадження №: 6/332/12/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: - Яцуна О.С.,

за участю секретаря: - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заводський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 . В обґрунтування зазначено, що на виконанні в Заводському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 41629232 з примусового виконання виконавчого листа № 332/6217/13-ц, виданого 19.12.2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з 02.12.2013 року до досягнення дітьми повноліття. У поданні державний виконавець зазначає про те, що на виклики боржник без поважних причинне з`являється, а зобов`язання боржника перед стягувачем не виконане,що стало підставою для звернення до суду з даним поданням про примусовий привід боржника. Просить подання розглянути без участі державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець, стягувач та боржник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Заводському в ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 41629232 з примусового виконання виконавчого листа № 332/6217/13-ц, виданого 19.12.2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з 02.12.2013 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з п.14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

Проте, жодних доказів на підтвердження вручення боржнику ОСОБА_1 вимоги державного виконавця чи повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та його ухилення від явки, суду надано не було.

Також слід зазначити, що згідно подання державний виконавець стверджує, що боржник до відділу державної виконавчої служби не з`являється, проте згідно доданих до подання документів вбачається, що інших викликів боржника починаючи з 10.05.2018 виконавчою службою здійснено не було.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що підстави для застосування до боржника примусового приводу відсутні, оскільки державним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження, що він дійсно отримував виклики державного виконавця, однак свідомо, навмисно, без поважних причин не прибув до державного виконавця, що свідчило б про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення.

У зв`язку із вищезазначеним, суд вважає, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, у зв`язку із його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: О.С. Яцун