КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Поливач Л.Д.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», Приватного підприємства «Арт Хаус Мілленіум» про стягнення кредитної заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 Публічне акціонерне товариство «Терра Банк»(надалі ПАТ«Терра Банк» та/або Банк) звернулось з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 08 грудня 2010 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, до якого в подальшому вносились зміни шляхом підписання додаткових договорів.

За умовами кредитного договору ОСОБА_1 було надано грошові кошти в сумі 2 100 000 грн. 00 коп.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором Банком було укладено договори поруки з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Арт Хаус Мілленіум», ТОВ «Траєкторія».

Позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим позивач не однократно повідомляв поручителів, а також самого позичальника про факт виникнення заборгованості та її розмір.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе обов`язків утворилась заборгованість, що станом на 14.07.2014 складає 1 661 510 грн 69 коп., з яких: 1 347 931 грн 06 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 124 083 грн 53 коп. - прострочені проценти за користування кредитом; 4 920 грн 58 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 128 950 грн 87 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1 359 грн 10 коп. - 3% річних та втрати від інфляції за несвоєчасну сплату процентів; 54 265 грн 43 коп. - 3% річних та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту.

Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 1 661 510 грн 57 коп. та судові витрати.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнено заборгованість в сумі 1 661 510 грн. 69 коп. з боржника за кредитним договором - ОСОБА_1 , а у позові до поручителів відмовлено з тих підстав, що договори поруки є припиненими.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк»(надалі ПАТ «Кристалбанк»), яке являється правонаступником ПАТ «Терра Банк», звернулось із апеляційною скаргою, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд невірно з`ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Вказує, що, відповідно до пунктів 6.5. договорів поруки, позов ПАТ «Терра Банк» пред`явлено до поручителів у межах 36 місяців від дня припинення дії кредитного договору, а тому вважає, що заборгованість підлягає стягненню із боржника та поручителів солідарно.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 09 лютого 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково, скасовано рішення місцевого суду та ухвалено нове.

Стягнено заборгованість за кредитним договором із ОСОБА_1 , та поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Провадження в частині позовних вимог до ПП «Арт Хаус Мілленіум» та ТОВ «Траєкторія» закрито.

Постановою Верховного Суду від 31 липня 2020 року вищевказане рішення апеляційного суду скасовано, а справу направлено на продовження розгляду до апеляційного суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав свою позицію, інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

Відповідачі були повідомлені за допомогою поштових відправлень, які були вручені адресатам, а також неодноразово за допомогою оголошення на сайті Київського апеляційного суду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Старовойтова Д.А. звернулась із заявою про відкладення справи в зв`язку із необхідністю її перебування на самоізоляції з метою уникнення розповсюдженню хвороби COVID-19 та вказувала, що між сторонами тривають переговори щодо позасудового врегулювання спору.

Суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин для відкладення слухання справи у зв`язку із наступним.

Суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів про те, що на даний час представник відповідача адвокат Старовойтова Д.А. хворіє, чи що в даний час за відповідним приписом лікарів перебуває на самоізоляції чи лікарняному і не працює, що у свою чергу могло б свідчити про перешкоди у явці до суду.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Окрім того, розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дана справа не знаходить свого вирішення більше шести років, що не відповідає встановленим процесуальним законом строкам і свідчить про порушення розумних строків її розгляду.

Відхиляючи клопотання про відкладення розгляду справи суд враховує, що представниками ОСОБА_1 подавались заяви про відкладення розгляду перед кожним призначеним судовим засіданням, що вказує на затягування розгляду справи.

Крім того, представник ОСОБА_1 не повідомила про причин неможливості явки відповідача особисто в судове засідання, також не повідомила про причини неявки іншого її представника - ОСОБА_4 (а.с. 214 т.2).

З огляду на викладене та з метою дотримання передбачених законом розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін які не з`явились.

Посилання на переговори щодо позасудового врегулювання спору колегія суддів не враховувала, оскільки представник позивача не заперечував проти проведення судового засідання.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що порука за кредитним договором є припиненою, а тому заборгованість підлягає стягненню виключно із позичальника.

Колегія суддів погодитись з таким висновком не може з огляду на наступне.

Встановлено, що 08 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Терра Банк» укладено кредитний договір за №К/10/02, за яким позичальнику ОСОБА_1 були надані кредитні кошти у сумі 2.100.000 грн. під 24% річних на термін до 06 грудня 2013 року.

Згідно до додаткового договору №2 до кредитного договору за №К/10/02 від 08 грудня 2010 року сторонами зменшений розмір відсоткової ставки до 20% річних.

Пунктом 5.2. кредитного договору за порушення термінів сплати тіла кредиту, відсотків та комісійних, передбачена сплата позичальником пені у розмірі подвійної процентної ставки НБУ на дату платежу.

Також, в силу п.5.4. кредитного договору, у відповідності до ст. 625 ЦК України сторонами передбачена сплата позичальником на користь Банку 3% річних та виплати інфляційних втрат, у разі порушення ним термінів погашення тіла кредиту та відсотків.

Таким чином, між ОСОБА_1 та ПАТ «Терра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», виникли відносини договору кредиту, які, відповідно до ст.1054 ЦК України полягають у тому, що банк (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Указаний кредитний договір забезпечений окремими договорами поруки, укладеними між кредитором ПАТ «Радикал Банк» та відповідачами: ОСОБА_2 - договір від 08 грудня 2010 року за №П/10/02; ОСОБА_3 - договір від 08 жовтня 2010 року за №П/10/03; ПП «Арт Хаус Мілленіум» - договір від 08 жовтня 2010 року за №П/10/04; ТОВ «Траєкторія» - договір від 14 лютого 2012 року за №К/П/10/02, згідно яких указані відповідачі окремо поручились солідарно з основним боржником відповідати перед ПАТ «Терра Банк» за виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань (т.1 а.с.15-17, 19-21, 23-25,27-29).

Відповідно до пунктів 6.5. указаних договорів поруки, сторонами передбачено, що відносини поруки припиняються, якщо кредитор протягом тридцяти шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Згідно до постанови Правління НБУ від 21 серпня 2014 року №518 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» до категорії неплатоспроможних» указаний банк ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ст.42 Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі плану врегулювання приймає рішення про утворення перехідного банку із передачею всіх або частини активів і зобов`язань одного або декількох неплатоспроможних банків. Перехідний банк утворюється у формі публічного акціонерного товариства.

З метою реалізації указаної норми Закону та для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб створене ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк», статут якого затверджений рішенням засновника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 грудня 2014 року.

Відповідно до п.1 Статуту Перехідний банк є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 жовтня 2014 року, активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обов`язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями ПАТ «Терра Банк» (найменування неплатоспроможного банку), зареєстрованого НБУ 18 жовтня 1996 року за номером 263. Засновником ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк» є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, якому належить 100% банку.

Відповідно до ч.10 ст.42 Закону перехідному банку передаються всі або, визначена відповідно до плану врегулювання, частина активів і зобов`язань неплатоспроможного банку.

Частиною 12 ст.42 Закону встановлено, що перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

У складі активів, зазначеним вище актом передано від ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк» актив, який виник із кредитного договору №К/10/02 від 08.12.2010 року, який було укладено між між ПАТ Терра Банк» та ОСОБА_1 , разом з усіма угодами про забезпечення виконання указаного кредитного договору.

В подальшому ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк» внаслідок ним втрати статусу перехідного банку змінило назву на ПАТ «Кристалбанк», у зв`язку з чим затверджено та зареєстровано нову редакцію Статуту, зареєстрованого 14 квітня 2015 року.

Відповідно до п.1.3. нової редакції Статуту ПАТ «Кристалбанк», останній є правонаступником всього майна, прав та зобов`язань ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк».

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до розрахунку позивача кредитна заборгованість, станом на 14 липня 2014 року, становить: 1 661 510 грн.57 коп., з яких:

- 1.347.931 грн.06 коп. - прострочена заборгованість по кредиту;

- 124.083 грн.53 коп. - прострочена заборгованості за відсотками по кредиту;

-128.950 грн.87 коп. - пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту;

- 4.920 грн.58 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків;

- 1.359 грн.10 коп. - 3% річних та втрати від інфляції за прострочку погашення відсотків;

- 54.265 грн.43 коп., - 3% річних та втрати від інфляції за прострочку погашення тіла кредита, відповідно до ст.625 ЦК України.

Розмір кредитної заборгованості відповідачами не спростований і не оскаржувався.

Як вбачається із встановлених обставин, між ПАТ «Терра Банк» та поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Арт Хаус Мілленіум», ТОВ «Траєкторія» виникли договірні відносини поруки, в силу яких, відповідно до ст.553 ЦК України, поручителі поручились перед кредитором боржника за солідарну відповідальність виконання кредитних зобов`язань позичальницею ОСОБА_1 .

Із змісту указаних договір поруки слідує, що кожен із поручителів окремо відповідає перед кредитором в солідарному порядку з позичальником.

Стягуючи кредитну заборгованість лише з позичальниці ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що, в силу ч.4 ст.559 ЦК України, відносини договору поруки між Банком та поручителями припинені, оскільки позивач звернувся до суду з позовом після спливу шестимісячного терміну від дня закінчення дії кредитного договору.

Вважаючи указаний висновок помилковим, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі і виходить з того, що відповідно до пунктів 6.5. указаних договорів поруки, передбачено, що відносини поруки припиняються, якщо кредитор протягом тридцяти шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки.

Отже, право вимоги у Банка до поручителів чітко встановлено до 06 грудня 2016 року, а тому, звертаючись до суду з цим позовом 16 липня 2014 року позивач не пропустив строк звернення до поручителів за захистом свого права про солідарне стягнення кредитного боргу разом з основним позичальником.

Апеляційний суд зауважує, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником, як солідарний боржник за окремим договором.

Нормами закону та умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами с.3 ст.554 ЦК України, відсутні.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 солідарно з кожним із поручителів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ «Траєкторія» та ПП «Арт Хаус Мілленіум» підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи та прийшов до невірного висновку щодо стягнення заборгованості виключно з позичальника, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційний суд зауважує, що в апеляційній скарзі позивачем заявлено вимоги, щодо скасування рішення місцевого суду та задоволення позовних вимог в повному обсязі та крім того повторно заявлено вимоги, щодо стягнення заборгованості із позичальника та трьох із поручителів, а тому враховуючи, що позивачем заявлено повторно частина позовних вимог, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що спірна сума заборгованості стягнена у повному обсязі, із відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову та апеляційної скарги, в сумі 7673,4 грн. (3 654+4019,40), а саме 1534,68 грн. з кожного: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ «Траєкторія» та ПП «Арт Хаус Мілленіум»

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк», яке являється правонаступником Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором №К/10/02 від 08 грудня 2010 року в сумі 1 661 510 (один мільйон шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот десять) грн. 57 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» (), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Терра Банк».

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором №К/10/02 від 08 грудня 2010 року у сумі 1 661 510 (один мільйон шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот десять) грн. 57 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» (), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Терра Банк».

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» () заборгованість за кредитним договором №К/10/02 від 08 грудня 2010 року в сумі 1 661 510 (один мільйон шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот десять) грн. 57 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» (), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Терра Банк».

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Приватного підприємства «Арт Хаус Мілленіум» () заборгованість за кредитним договором №К/10/02 від 08 грудня 2010 року в сумі 1 661 510 (один мільйон шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот десять) грн. 57 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» (), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Терра Банк».

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» (), Приватного підприємства «Арт Хаус Мілленіум» () на користь Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» (), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Терра Банк», судовий збір у розмірі 1534 (одна тисяча п`ятсот тридцять чотири) грн. 68 коп. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «22» грудня 2020 року.

Головуючий

Судді: