ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6491/19
Провадження № 2/210/794/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" січня 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хлистуненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «КРИВБАСВИБУХПРОМ» про відшкодування моральної шкоди в зв`язку з втратою професійної працездатності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в зв`язку з втратою професійної працездатності. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 1991 року він працював на підприємстві відповідача в шкідливих умовах праці 22 роки. Робота у шкідливих умовах протягом 22 років спричинила шкоду його здоров`ю, у зв`язку з чим йому були встановлені професійні захворювання: Вібраційна хвороба 1-2 ст. з синдромом полірадикулопатія на п/кр. та шийному рівнях з помірним порушенням біомеханіки хребта і стійким больовим синдромом, периферична ангіодистонія. По факту професійних захворювань було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 12.12.1995 року. За висновком МСЕК від 25.10.1995 року йому була встановлена загальна втрата професійної працездатності в розмірі 25%, вібраційна хвороба 1 ст.; висновком МСЕК від 04.12.1996 року встановлена загальна втрата професійної працездатності в розмірі 25%, вібраційна хвороба 1 ст.; висновком МСЕК від 18.11.1997 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35%, вібраційна хвороба 1-2 ст.; висновком МСЕК від 11.11.1998 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35%, вібраційна хвороба 1-2 ст.; висновком МСЕК від 25.11.1999 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40%, вібраційна хвороба 1-2 ст.; висновком МСЕК від 07.11.2000 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40%, вібраційна хвороба 1-2 ст. зі стійким больовим синдромом та 3 група інвалідності; висновком МСЕК від 14.11.2001 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40%, вібраційна хвороба 1-2 ст. та 3 група інвалідності. Та згодом висновком МСЕК від 26.11.2003 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40% безстроково, вібраційна хвороба - 2 ст. та 3 група інвалідності безстроково. Причиною професійних захворювань є робота протягом 22 років в умовах впливу шкідливих факторів. Актом розслідування від 12.12.1995 року доведена вина ПАТ «Промислово-виробниче підприємство «КРИВБАСВИБУХПРОМ» 19%. З вини відповідача, які порушували норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, йому була спричинена моральна шкода. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 170000,00 грн. без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою від 14.11.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник відповідача в.о. Голови Правління ПАТ «Промислово-виробниче підприємство «КРИВБАСВИБУХПРОМ» Вінс О.Є. подав до суду відзив, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначив, що відповідачем були виконані усі передбачені законодавством вимоги щодо інформування позивача про умови праці на підприємстві. Таким чином, позивач, працюючи на той час на підприємстві, працював добровільно та був ознайомлений з умовами праці на підприємстві. Також зазначив, що керуючись конкретними обставинами справи, характером, обсягом, тривалістю та наслідками заподіяних позивачу моральних страждань, станом його здоров`я, 40% втрати професійної працездатності, стаж роботи позивача в шкідливих умовах у відповідача (4 роки та 2 місяці з 22 років стажу роботи у шкідливих умовах позивача) та ступінь вини відповідача згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 12.12.1995 року (19 відсотків), розмір моральної шкоди 170000,00 грн. є завищеним.

Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 5-7).

Згідно Акту від 12.12.1995 року, професійне захворювання ОСОБА_1 виникло за таких обставин, що ОСОБА_1 водій БеЛаза працював в шкідливих умовах праці: на Північному ГЗК ГТЦ Тернівського РУ з 19.10.1973 року по 05.08.1991 року водієм а/м БеЛаз по вивозу гірничої маси з кар`єру; Кривбасвибухпром - Гірничий цех №1 з 05.08.1991 року по 23.10.1995 року (дата встановлення МСЕК втрати працездатності) водій а/м БеЛаз, що спричинило профзахворювання з діагнозом вібраційна хвороба 1 ст. Враховуючи тривалість роботи в шкідливих умовах праці на даних підприємствах, встановлено комісією ступінь вини кожного підприємства: Північний ГЗК - стаж роботи - 214 міс., вина 81% та Кривбасвибухпром - страж роботи - 50 міс., вина 19% (а.с. 16).

Згідно висновків МСЕК від 25.10.1995 року ОСОБА_1 була встановлена загальна втрата професійної працездатності в розмірі 25%, вібраційна хвороба 1 ст.; від 04.12.1996 року встановлена загальна втрата професійної працездатності в розмірі 25%, вібраційна хвороба 1 ст.; від 18.11.1997 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35 %, вібраційна хвороба 1-2 ст.; від 11.11.1998 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35 %, вібраційна хвороба 1-2 ст.; від 25.11.1999 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40 %, вібраційна хвороба 1-2 ст.; від 07.11.2000 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40 %, вібраційна хвороба 1-2 ст. зі стійким больовим синдромом та 3 група інвалідності; від 14.11.2001 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40 %, вібраційна хвороба 1-2 ст. та 3 група інвалідності, а також висновком МСЕК від 26.11.2003 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40% безстроково, вібраційна хвороба - 2 ст. та 3 група інвалідності безстроково (7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15).

За загальним правилом про дію нормативно-правового акту в часі до кожної події, факту чи відносин застосовується той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказана подія, факт чи відносини мали місце.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України, відповідно в п. 5 Постанови «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, оскільки питання про відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодуванню моральної шкоди у цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Згідно зі ст.ст. 440, 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин), шкода, спричинена особі чи майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, яка завдала шкоди. Моральна шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

При цьому, відповідно до ст. 441 ЦК УРСР, організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі ст.450 ЦК УРСР, організації, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточуючих, зобов`язані відшкодувати шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того, згідно з п. 1 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків» (які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин), власник підприємства, установи і організації або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці.

Таким чином, ПАТ «Промислово-виробниче підприємство «КРИВБАСВИБУХПРОМ» є належним відповідачем по справі.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, ступінь професійної працездатності, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Тому суд вважає, що сума компенсації від відповідача спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 80000,00 гривень.

Щодо вимоги про стягнення 170000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 800,00 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 440-1, 441, 456 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «КРИВБАСВИБУХПРОМ» про відшкодування моральної шкоди в зв`язку з втратою професійної працездатності задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «КРИВБАСВИБУХПРОМ» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000,00 /вісімдесят тисяч/ гривень без урахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «КРИВБАСВИБУХПРОМ» на користь держави судовий збір в розмірі 800,00 /вісімсот/ гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення складено 22 січня 2020 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко