Провадження № 2/243/1535/2020
Справа № 243/3950/20
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О.В.,
секретаря судового засідання Гакала Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
06 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між ними був зареєстрований 20 січня 2006 року Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, за актовим записом № 5. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що сімейне життя із відповідачем не склалося, через те, що між ними виникли суттєві взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відповідач став зловживати спиртними напоями та застосовувати до неї психологічне та фізичне насилля. Зникли любов, щирість, повага і підтримка у відношеннях. Шлюбні відносини між ними припинилися у грудні 2018 року, з цього часу вона з дітьми проживає окремо від відповідача. Переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу із відповідачем є неможливим, у зв`язку із чим, просить суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб зареєстрований між ними 20 січня 2006 року Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, за актовим записом № 5.
Позивачка ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату та час розгляду судового засідання, до суду не з`явилася, надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.
Представник позивачки адвокат Поляцько О. Ю., яка діє на підставі ордеру серії ДН № 103188 від 05 травня 2020 року, в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій просила суд, розглядати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання ОСОБА_2 , зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України.
Однак, ОСОБА_2 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив, а позивачка та її представник не заперечували проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення.
В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.
Ухвалою суду від 10 червня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Ухвалою суду від 24 липня 2020 року розгляд справи було вирішено проводити у заочному порядку.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2006 року. Шлюб між ними зареєстрований Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, за актовим записом № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 НОМЕР_2 , виданим 20 січня 2006 року Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області (а.с. 4).
ОСОБА_1 має посвідчення батьків багатодітної сім`ї, серії № НОМЕР_3 (а.с.5).
Відповідно до довідки № 34 виданої 27 квітня 2020 року, виданої Миколаївським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2, Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_1 працює на посаді вчителя закладу загальної середньої освіти з початкових класів. З 21 грудня 2018 року по 03 листопада 2021 року, ОСОБА_1 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку(а.с.6).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).
Згідно із довідкою про місце проживання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований разом із своєю матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).
Спільне життя між подружжям не склалося. Сімейні стосунки між ними погіршилися через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, любові, взаєморозуміння. Шлюбні відносини були припинені у грудні 2018 року. З того часу сторони проживають окремо, діти проживають разом із позивачкою.
Спір з приводу місця проживання дітей відсутній.
Спір з приводу поділу спільного майна між сторонами відсутній.
Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивачки.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, заходи щодо примирення сторін, вжити судом позитивних результатів не дали. Діти залишаються із позивачкою, оскільки між сторонами існує про це домовленість.
Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
У зв`язку із цим, враховуючи, що позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_6 », суд приходить до висновку, що слід його залишити.
Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп.
Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч. 6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати».
За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави.
Таким чином, враховуючи, що ухвалою суду від 10 червня 2020 року позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами, як особа яка є багатодітною матір`ю, та має право на пільги передбачені законодавством України для багатодітних сімей, а позов судом задоволений, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави.
Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 110, 112,180, 182-184 СК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ст. 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_7 та ОСОБА_2 і зареєстрований 20 січня 2006 року Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, Україна, за актовим записом № 5, - розірвати.
Судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Сторони по справі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .
Представник позивачки:
адвокат Поляцько Олена Юріївна, ордер серії ДН № 103188 від 05 травня 2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4049 від 28 вересня 2011 року, виданого на підставі рішення Донецької обласної кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури № 44, місце знаходження: бульвар Пушкіна, 3, м. Слов`янськ, Донецької області.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений 29 липня 2020 року.
Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич