Справа № 132/1201/18
Провадження № 22-ц/801/257/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
УХВАЛА

16 січня 2020 рокуСправа № 132/1201/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Богацької О.М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Калинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань № 2 Вінницького апеляційного суду справу № 132/1201/18 за апеляційною скаргою адвоката Власюка Анатолія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року, ухвалене у складі судді Сєліна Є. В., присяжних: Моргунського С. В., Скок В. В. у залі суду,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить оголосити його батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Польова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, померлим.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 є його батьком, який у 1990 році, у зв`язку з проходженням служби, разом з матір`ю ОСОБА_4 , виїхали до Російської Федерації. Повернувшись у 1996 році назад стали проживати у селі Сальник Калинівського району Вінницької області, однак ОСОБА_3 у 1997 році знову поїхав до Російської Федерації. Останній раз приїжджав у село Сальник у 2000 році та назад повернувся до Росії. З цього часу місцезнаходження батька невідоме, будь-який зв`язок з ним відсутній, його розшук бажаного результату не дав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Оголошено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Польова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, померлим. Початком оголошення ОСОБА_3 померлим визначено день набрання законної сили цим рішенням суду.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із наявності підстав передбачених частиною першою статті 46 ЦК України для оголошення ОСОБА_3 померлим.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Власюка А. В., який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 липня 2019 року зазначену справу призначено до розгляду на 17 липня 2019 року.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційна скарга адвоката Власюка А. В. в інтересах ОСОБА_2 задоволена, рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року скасовано, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Калинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про оголошення фізичної особи померлою, залишена без розгляду. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі ОСОБА_5 задоволено частково, постанову Вінницького апеляційного суду від 17 липня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов?язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У червні 2019 року адвокат Власюк А. В. в інтересах ОСОБА_2 , який не брав участі в справі, однак вважав, що судовим рішенням вирішено питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2019 року справу призначено до розгляду на 16 січня 2020 року о 09:30 год. з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив коло заінтересованих осіб, не залучив до участі у справі ОСОБА_2 , хоча оскаржуваним рішенням вирішив питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки, а саме право власності за набувальною давністю на житловий будинок, на який претендує заявник ОСОБА_1 в порядку спадкування, після оголошення померлим ОСОБА_3 .

У порушення вимог ст. 46 ЦК України, без належних та допустимих доказів, суд першої інстанції безпідставно визнав постійне місце проживання ОСОБА_3 в селі Сальник Калинівського району Вінницької області, хоча в судовому рішенні зазначає, що місце постійного проживання ОСОБА_3 - Російська Федерація.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника адвокат Піпко А. М. указував на те, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування та залишення заяви без розгляду відсутні, оскільки суд правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню.

Також указував на необґрунтованість мотивів заявника, оскільки рішенням Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2019 року було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання права власності на зазначений будинок за набувальною давністю.

Окрім цього, відсутні підстави для залишення без розгляду заяви про оголошення ОСОБА_3 померлим, так як відсутній спір про право, у тому числі зі ОСОБА_2 , оскільки встановлення цього факту необхідно ОСОБА_1 для виникнення правовідносин спадкування.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Сальник Калинівського району Вінницької області та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Звертаючись до суду з указаною заявою, заявник зазначав, що його батьки в 1990 році виїжджали проживати до Російської Федерації, у зв`язку з тим, що батько заявника був військовим. В 1996 році заявник разом із своїми батьками та сестрою переїхали проживати в село Сальник Калинівського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яка є бабою заявника та матір`ю ОСОБА_3 , останній переїхав проживати до Російської Федерації, востаннє приїздив у село Сальник у 2000 році, після цього зв`язок з ним втратила вся родина.

У травні 2015 року сестра заявника - ОСОБА_7 зверталась до Калинівського районного відділу УМВС України у Вінницькій області з заявою про те, що вона з 1999 року втратила зв`язок із своїм батьком ОСОБА_3 та їй невідоме його місце проживання.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2016 року заяву ОСОБА_7 задоволено, визнано безвісно відсутнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Польова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, останнє відоме місце проживання якого село Сальник Калинівського району Вінницької області. Вказаним рішення також ОСОБА_3 визнаний безвісно відсутнім з 01 січня 2001 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із статтею 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Статтею 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до змісту зазначеної норми кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла, і в залежності від підстав визнання особи, такою що померла, визначається строк, протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місті її постійного проживання.

Згідно зі статтею 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Тобто, особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом із тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Звертаючись до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення факту смерті батька ОСОБА_3 йому необхідно для оформлення спадщини, спір щодо якої між спадкоємцями відсутній.

Разом з тим, з апеляційної скарги ОСОБА_2 слідує, що він претендує на житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого була баба заявника ОСОБА_8 , яка на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно своєму синові (батьку заявника) ОСОБА_3 , саме за набувальною давністю, а жодних спадкових прав не заявляв.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Отже критерієм наявності спору про право в справах окремого провадження є конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Правові наслідки оголошення особи померлою відповідно до ст. 47 ЦК України прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті, в тому числі до виникнення права на спадкування у спадкоємців.

Право спадкування у ОСОБА_1 , а відтак спір про право виникає лише після оголошення померлим ОСОБА_3 і відкриття спадщини. При цьому ОСОБА_2 жодних спадкових прав не заявляв, а відтак оголошення особи померлою встановлюється в порядку окремого, а не позовного провадження.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Проаналізувавши предмет та підстави заяви, обставини, на які посилається у своїй апеляційній скарзі заявник, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 , оскільки останній жодних спадкових прав не заявляв.

Відтак, апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Власюка А. В., який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року слід закрити.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір, сплачений ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 576, 30 грн підлягає поверненню заявникові.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що не погодившись з постановою Вінницького апеляційного суду від 17 липня 2019 року, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Піпко А. М., подано касаційну скаргу, за подання якої сплачено судовий збір в сумі 768, 40 грн (а. с. 112), за результатами розгляду якої постановою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року постанову Вінницького апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи, що за результатами перегляду справи судом касаційної інстанції, не були розподілені судові витрати у справі, понесені на оплату судового збору за подання касаційної скарги, зі ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 768, 40 грн судового збору.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 362, ст. ст. 381, 389 - 390 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Власюка Анатолія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Калинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про оголошення фізичної особи померлою - закрити.

Повернути ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в сумі 576, 30 грн згідно з квитанцією про сплату судового збору від 11 червня 2019 року.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768, 40 грн у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуючий С. К. Медвецький

Судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук