Справа № 591/3620/19
Провадження № 2/591/352/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., з участю секретаря судового засідання Сітало Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу № 591/3620/19, провадження № 2/591/352/20 позовну заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 0 від 08.06.2017 року про надання споживчого кредиту у розмірі 51243,78 грн., судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 16 вересня 2019 року.

24 липня 2019 року від ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-капітал» надійшла заява про заміну сторони у судовому провадженні.

Протокольною ухвалою суду від 16.09.2019 року розгляд справи відкладено до 24.12.2019 року у зв`язку з неявкою сторін.

24.12.2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному розгляд справи відкладено до 27.02.2020 року.

27.02.2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 27.05.2020 року у зв`язку з неявкою сторін у справі, зобов`язано позивача АТ «Укрсиббанк» висловити свою думку щодо заявленого клопотання про заміну сторони у справі.

Позивач АТ «Укрсиббанк» про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи в рекомендованому повідомленні 02.03.2020 року (а.с.80).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оцінивши наявні у справі підстави для залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача, суд приходить до наступного.

За змістом положень ч.3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язані, а також в інших випадках замін особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Судом встановлено, що позивач АТ «Укрсиббанк», в судові засідання не з`явився, не висловив свою позицію щодо залучення ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у якості правонаступника в межах даного спору, з іншими заявами (клопотаннями) до суду не звертався, доказів, які мали підтвердити поважні причини неявки позивача в судові засідання суду надано не було, в той же час проведення судового розгляду справи без участі позивача суперечить положенням цивільного процесуального законодавства, оскільки позивач протягом усього часу розгляду справи має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, досягнути примирення, розпоряджаючись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, а суд при здійсненні правосуддя має сприяти як всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, так і здійсненню сторонами їх прав.

За відсутності клопотання позивача щодо заміни його на правонаступника, а також за відсутності згоди на таку заміну суд не вбачає підстав замінити позивача АТ «Укрсиббанк» на правонаступника ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», отже залишає клопотання ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», яке не є учасником справи, без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п.3 частини першої ст.257 ЦПК України та положень ст.223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив причин неявки, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки викладене свідчить про втрату позивачем заінтересованості у вирішенні даного спору, в той же час з урахуванням предмету спору та суб`єктивного складу сторін проведення судового розгляду справи за відсутності позивача суперечить нормам цивільного процесуального законодавства.

Керуючись статтями 55, 131, 223, 257, 258, 260, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 27 травня 2020 року.

Суддя О.В. Грищенко