Справа №345/2459/20
Провадження № 2/345/914/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд -

встановив:

що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим. Що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , якому за життя належав будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Після смерті батька, окрім вказаного будинку відкрилася спадщина на земельну ділянку та грошові вклади батька. 05.10.2017 договором про поділ спадщини позивач розділила спадщину із відповідачем, яка являється її матір`ю і єдиним спадкоємцем за законом першої черги, а саме матері перейшли грошові вклади, а їй земельна ділянка, на які нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину. Постановою № 211/02-31 від 05.03.2018 р. нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів, і оскільки відповідач не має претензій до спадкового майна, позивач просить позов задоволити.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити (а.с. 26).

Відповідач також подала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечила проти задоволення позову (а.с. 27).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який доводився позивачу батьком, а відповідачу чоловіком (а.с. 19, 12).

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на земельну ділянку, грошові вклади батька і на вказаний позові житловий будинок.

Згідно договору про поділ спадщини від 05.10.2017 р. до позивач та відповідач поділили спадкове майно, внаслідок чого до позивача перейшла спадкова земельна ділянка площею 1,0400 га, на яку нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину та спадковий вказаний вище будинок, а відповідачу перешли грошові вклади батька (а.с. 13, 14, 15).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивач та відповідач являється єдиними спадкоємцями за законом першої черги.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, позивач вважається такою, що прийняла спадщину, так як проживав на час смерті та після разом з батьком, що стверджується довідками Верхнянської ОТГ № 528 та № 539 від 08.07.2020 р. (а.с. 16).

Нотаріусом постановою № 211/02-31 від 05.03.2018 р. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів (а.с. 18).

Згідно копії технічного паспорта від 26.01.2018 р. будинковолодіння АДРЕСА_1 не містить споруд самочинного чи незавершеного будівництва (а.с. 6-10, 11).

Відповідач на спадковий будинок не претендує.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що батько позивача за життя не виготовив правовстановлюючі документи на свій будинок, що могло бути зумовлено різними життєвими обставинами, а відсутність правовстановлюючих документів не може позбавити позивача законного права на спадкове майно.

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 1268-1270, 1269, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 259 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на домоволодіння в цілому з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: