КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року

м. Київ

справа № 372/3562/18

провадження №22-ц/824/1144/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року /суддя Потабенко Л.В./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено. Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с. 105-108/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що вона не проживала за місцем своєї реєстрації, не весь час, вказаний в рішенні суду та за вимушених обставин. Зазначала, що акти про її не проживання, згідно письмових пояснень сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вони не підписували. Вказувала, що факт її проживання також підтверджується її зверненням до органів Національної Поліції, фактично її було примусово виселено.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.07.2008 року, виданого Жуківцівською сільською радою, що підтверджується його копією та копією витягу з реєстру права власності на нерухоме майно. / а.с.10-11/

Відповідач, ОСОБА_1 , разом з дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою Жуківцівської сільської ради Обухівського району Київської області з місця проживання сім`ї та прописки № 444/02-33 від 09.11.2018 року та довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області від 22.12.2018 року. /а.с.28/

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача ОСОБА_8 , який був розірваний за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.02.2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався нормами частини першої статті 317 ЦК України про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; ст. 405 ЦК України, про те, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Встановивши, що на підтвердження факту не проживання відповідача ОСОБА_1 понад рік у належній йому квартирі АДРЕСА_1 позивач подає відповідні акти обстеження на предмет не проживання відповідача складені за підписом депутата Жуківцівської сільської ради Граба О.С. в присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання без поважних причин понад рік та ухвалив рішення про її виселення.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом першої інстанції не було у повному обсязі досліджено обставини справи, зокрема і зазначені у відзиві на позов. Не враховано, що ОСОБА_1 була вселена як член сім`ї ОСОБА_2 - його невістка, разом з двома онуками, після розлучення з його сином, якого було засуджено стосунки в сім`ї погіршились, що підтверджується зверненням до поліції /а.с. 58/.

Не було надано також судом першої інстанції і оцінки письмовим поясненням сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про те, що вони не підписували акти про не проживання ОСОБА_1 /а.с. 59-61/

Не визначено також чи з власної ініціативи залишала приміщення, де зареєстрована ОСОБА_1 , де проживає на даний час та не усунуто протиріч в актах не проживання, з урахуванням наданих ОСОБА_1 пояснень у відзиві на позов та долучених документах.

Зважаючи на встановлені обставини справи та те, що ОСОБА_1 була вимушена покидати житло у зв`язку з непростими стосунками в сім`ї, про що свідчить звернення до поліції, пояснення сусідів, які не підписували акти про не проживання, відсутність даних про те, що ОСОБА_1 разом зі своїми двома малолітніми дітьми - онуками позивача, має інше постійне місце проживання, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

З позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1057, 21 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року - задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року -скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 / 1057, 21 грн /одна тисяча п`ятдесят сім гривень двадцять одна копійка/

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: