ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1364/19 Номер провадження 22-ц/814/396/20Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Прядкіна О.В., Хіль Л.М.

секретар Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 27 листопада 2019 року в складі судді Троцької А.І.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , терті особи Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Матвієнко Вікторія Олексіївна, Перша полтавська державна нотаріальна контора, про встановення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини, строком один місяць з дня набрання чинності рішення суду, пропущеного з поважних причин, після смерті його матері ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла його мати - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 .

Вказував, що його батьки проживали у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначав, що після смерті батька він вчасно подав заяву до Першої полтавської державної нотаріальної. Після смерті матері спадщина була відкрита у приватного нотаріуса Матвієнко В.О.

Зазначав, що після смерті матері батько майже рік перебував у лікарні, тому всі свої зусилля він направив на допомогу в його лікуванні, а не подання заяви про прийняття спадщини. Більше того, вказував, що був впевнений, що батько єдиний власник житла, тому після смерті матері не вбачав за необхідне звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Зазначав, що звернувшись до приватного нотаріуса Матвієнко В.О. він дізнався, що його мати була власником Ѕ частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , проте він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах, передбаченого законодавством, шестимісячного строку про прийняття спадщини після смерті матері.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , батьками позивача зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 130 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 303 (а.с.5).

Із свідоцтва про право власності на житло від 12 грудня 1997 року, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за життя належала на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2 (а.с. 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Сторонами визнано, що у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3 21 січня 2017 року, позивач ОСОБА_1 не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, оскільки такий висновок відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 взагалі звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Доводи апелянта про те, що суд залишив поза увагою його необізнаність про власність батьків є безпідставними, оскільки правове значення для надання додаткового строку для прийняття спадщини мають виключно об`єктивні та істотні труднощі, які унеможливили звернення спадкоємця до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Суб`єктивне сприйняття складу спадщини не може вважатися поважною причиною для пропуску визначеного законом строку подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які б підтверджували його доводи про те, що протягом шести місяців з дня смерті матері він не мав можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через лікування батька. В матеріалах справи відсутні відомості, які б давали можливість оцінити стан здоров`я ОСОБА_4 , а також участь ОСОБА_1 у його лікуванні.

Більше того, ОСОБА_1 вказує на свій вільний робочий графік, що не узгоджується із доводами про неможливість прийняття спадщини.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.В. Прядкіна

Л.М. Хіль