справа №619/4924/19
провадження №2/619/369/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.,

при секретарі Суржкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями.

В підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 05.12.1998 року вона уклала договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на Універсальній Біржі «Україна» з ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_3 , від імені якої та в інтересах діяла ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 виконала усі умови договору купівлі - продажу будинку, сплатила кошти за будинок у розмірі 11782 грн., вселилася в спірний будинок з родиною, спірне нерухоме майно перейшло у її повне володіння та розпорядження.

Проте даний договір купівлі-продажу не був зареєстрований в нотаріальній конторі.

ОСОБА_1 зареєструвала договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями у Бюро технічної інвентаризації, відповідно до чинного на час укладення законодавства.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, без фіксації технічними засобами, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача Русько-Лозівської сільської ради в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради, що суд вважає за можливе.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 05.12.1998 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на Універсальній Біржі «Україна» з ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_3 , від імені якої та в інтересах діяла ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 виконала усі умови договору купівлі - продажу будинку, сплатила кошти за будинок у розмірі 11782 грн., вселилася в спірний будинок з родиною, спірне нерухоме майно перейшло у її повне володіння та розпорядження.

Даний договір купівлі-продажу не був зареєстрований в нотаріальній конторі.

ОСОБА_1 зареєструвала договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями у Бюро технічної інвентаризації, відповідно до чинного на час укладення законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З 01.01.2004 нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору.

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах, (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 )

Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору; така домовленість підтверджена письмовим доказом; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення

У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне" значення.

Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація на Біржі нерухомості «Україна» права власності на будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею.

Відповідно до ст. 210 ЦК України в її редакції 2004 року, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», ст. 15 Закону України „Про товарні біржі", ст.ст. 16, 210, 220, 656, 657 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 13, 81, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу, № Н9-1087 від 05 грудня 1998, житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_3 від імені якої та в інтересах діяла ОСОБА_4 /продавець/ та ОСОБА_1 /покупець/ зареєстрованого Універсальною Біржею, розташованої в АДРЕСА_1 Конституції, АДРЕСА_2 , 7 під`їзд, 5 поверх - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ."А-1", загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 43,70 кв.м., погріб літ. "Б", сарай літ."В", сарай літ."Г", уборна літ."Д", загорода №1,2.

Рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 30-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець