справа № 208/3841/19
№ провадження 2/208/559/20
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

за участю секретаря Вілкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення коштів та моральної шкоди», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь:

- суму попередньої оплати товару у розмірі 8576,00 грн.;

- 3000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу;

- 3000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 13.03.2018р. здійснив замовлення №188870026 на інтернет-сайті Мобіллак за веб-адресою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». та, 13.03.2018р. на платіжні реквізити, автоматично сформовані сайтом, перерахував кошти у сумі 11108,00 грн. Однак, впродовж 2-х місяців замовлення не було йому відправлене. 13.05.2018р. він змінив замовлення, вартість якого склала 10680,00 грн. Однак, впродовж 2-х місяців друге замовлення відправлено не було, тому, 12.09.2018р. на інтернет-сайті Мобіллак за веб-адресою «https://www.mobilluck.com.ua» він оформив електронну заявку на повернення коштів. 16.10.2018р. він залишив повідомлення, що картка з якої було перераховано кошти за товар, вже недійсна, та просив надіслати кошти на іншу картку. 16.10.2018р. з рахунку відповідача на його рахунок надійшли кошти у розмірі 725,00 грн. 04.03.2019р. він також здійснив замовлення на суму 1424,00 грн., товар за яким йому було доставлено. 03.12.2018р. в претензії, направленій на адресу відповідача, він висловив бажання припинити договір купівлі-продажу від 13.03.2018р. за замовленням №188870026, та відмовився від отримання товару. Також, просив повернути заборгованість за попередньою оплатою товару у розмірі 8576,00 грн. Оскільки вказана заборгованість йому не повернута, просить суд стягнути її з відповідача у судовому порядку. Крім того, відповідач порушив договірне зобов`язання, чим завдав позивачу моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. Водночас, оскільки при зверненні до суду позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу, просить суд стягнути їх з відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив про те, що, підтримує позов, та, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місця розгляду справи судом був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав.

15.06.2020р. відповідач надав суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що, 13.03.2018р. отримав замовлення №188870026 від позивача на придбання товару вартістю 10000,00 грн. Оскільки даний товар іноземного походження, на складі він був відсутній, через що його доставка вимагала певного часу, про що позивач був обізнаний. Оскільки поставити товар в узгоджений з позивачем термін відповідач не зміг, він запропонував позивачу продовжити термін поставки або повернути кошти. Позивач повідомив про повернення коштів. Оскільки необхідної кількості коштів відповідач не мав, повернення коштів відповідачу було здійснено частинами у період з 14.06.2018р. по 27.05.2020р. на загальну суму 10000,00 грн. При цьому, вважає, що, позивачем не доведено факт завдання відповідачем моральної шкоди позивачу. Крім того, вважає, що не несе відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання, оскільки з моменту введення карантину на території України строки виконання зобов`язання переносяться на період існування певних обставин.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, 13.03.2018р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, на виконання якого позивач здійснив попередню оплату товару у розмірі 10680,00 грн.

Не отримавши товар у передбачений законом термін, позивач звернувся до відповідача про повернення попередньої оплати товару.

Не отримавши від відповідача попередньої оплати товару, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на підставі ст.665, 693 ЦК України попередньої оплати товару у розмірі 8576,00 грн.

Як зазначив у відзиві відповідач, та підтвердив у письмових поясненнях від 24.06.2020р. позивач, попередня оплата товару була повернута відповідачем позивачу 27 травня 2020р.

Посилаючись на те, що, відповідач не виконав умови договору та, порушив договірне зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача завдану позивачу моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Встановлені судом вищевказані обставини свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, сплачена позивачем сума попередньої оплати була повернута відповідачем позивачу 27 травня 2020 року. Наявність даного факту дає підстави суду дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення вказаної суми з відповідача у судовому порядку.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З наведеного суд вбачає, що, для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності суд повинен встановити на підставі належних та допустимих доказів факт: вчинення особою протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

При цьому, згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту завдання позивачу моральної шкоди.

Встановивши таким чином в ході розгляду справи те, що, позивач не довів суду наявності обставин, за яких в нього виникає право на відшкодування моральної шкоди, суд також дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Водночас, встановивши, що, повернення позивачу попередньої оплати товару відбулось після звернення позивача до суду, та, понесення останнім витрат на правничу допомогу адвоката, суд, відмовляючи у задоволенні позову, керуючись ст.137, 141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення коштів та моральної шкоди» - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 , який мешкає: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу адвоката.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 29.07.2020р.

Суддя Нельга Д. В.