Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1325/19

16 січня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 02.09.1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_8 у виконавчому комітеті Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15.

Від шлюбу у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , що досягнули повноліття, а також дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є неповнолітньою і проживає разом з нею.

Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На момент подання позову до суду, з чоловіком вони вже впродовж тривалого часу проживали окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних сімейних відносин. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу неповнолітню дитину залишити проживати з нею та залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю, з підстав наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Крім того, позивач зазначила, що наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав, їх шлюб існує формально, а тому просить його розірвати.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованною кореспонденцією, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходяться в матеріалах справи.

В судове засідання, призначене на 16.01.2020 року ОСОБА_8 не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктами 1 ч.3 ст.223 ЦПК України, визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_8 , оскільки останній був належним чином повідомлений про судове засідання, однак до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 01.11.2019 року сторонам було надано один місяць для примирення та налагодження подружнього життя. Однак наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав, так як сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, який зареєстровано 02.09.1989 року у виконавчому комітеті Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15, яке долучене до матеріалів справи (а.с.6).

Від шлюбу у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , що досягнули повноліття, а також дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є неповнолітньою і проживає разом з нею (а.с.7).

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують сімейних відносини. Зокрема, позивач ОСОБА_1 не має наміру підтримувати їх в подальшому, та стверджує, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у неї немає.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити проживати з позивачем - ОСОБА_1 .

При розірванні шлюбу позивачу ОСОБА_1 слід залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 СК України, керуючись ст.ст.223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , який зареєстрований 02.09.1989 року у виконавчому комітеті Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15 - розірвати.

Неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з позивачем ОСОБА_1 .

При розірванні шлюбу прізвище позивачу ОСОБА_1 - не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошеннядо Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.