Апеляційне провадження № 22-ц/824/3475/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи 761/47092/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В., за участю секретарів судового засідання Кузнєцової В.В.,

сторони справи:

позивачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

треті особи: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»,

Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації,

Державне підприємство «Прозорро»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», подану його представником ОСОБА_3 , та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, подану його представником ОСОБА_4 ,

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 9 грудня 2019 року, постановлену в приміщенні суду під головуванням судді Фролової І.В., -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ФГВФО, треті особи: УО ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Родовід Банк», Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ДП «Прозорро», про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Одночасно з поданням позову позивачами подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просили забезпечити зазначений вище позов шляхом заборони адміністратору електронної торгової системи «ProZorro.Продажі», Державному підприємству «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (електронних аукціонів), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та AT «Родовід Банк», а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення відкритих торгів (електронних аукціонів), а також оформлення їх результатів щодо лоту № GL3N014073 або іншого лоту, відносно продажу права вимоги за Договором про іпотечний кредит № 77.2 /СЖ-194.08.1 від 27 серпня 2008 року та договорами забезпечення (іпотеки, поруки), в тому числі (але не виключно): укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори (в тому числі, договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів), приймати, оформлювати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів (електронних аукціонів).

Свої вимоги обґрунтовували тим, що предметом спору є визнання протиправним рішення Фонду про затвердження умов продажу права вимоги за кредитним договором на відкритих торгах (аукціоні). На електронний аукціон виставлено право вимоги за кредитним договором, що свідчить про обставини можливого відчуження прав вимоги до них до вирішення існуючого між сторонами спору відносно правомірності прийняття оспорюваного рішення щодо такого продажу, що вказує на існування загрози обтяження існуючого спору між такими суб`єктами інтересами інших осіб (потенціальними покупцями запропонованого активу), за час розгляду справи судом.

Вважали, що у випадку відчуження за час вирішення спору права вимоги на користь інших осіб матиме місце виникнення ризику порушення прав та інтересів вже таких осіб у випадку задоволення відповідного позову, адже проведення відповідного аукціону (торгів) та оформлення договору відступлення прав вимоги обумовлюватиметься сплатою переможцем таких торгів визначеної вартості придбання спірного права вимоги.

Вжиття зазначеного заходу забезпечення позову у вигляді заборони вчинення відповідних дій не обмежить права та законні інтереси як суб`єктів спірних правовідносин, так і інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не перешкоджають проведенню процедури ліквідації банку, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин, унеможливить порушення інтересів інших осіб та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 9 грудня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено адміністратору електронної торгової системи «ProZorro.Продажі», Державному підприємству «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (електронних аукціонів), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та AT «Родовід Банк», а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення відкритих торгів (електронних аукціонів), а також оформлення їх результатів щодо лоту № GL3N014073 або іншого лоту, відносно продажу права вимоги за Договором про іпотечний кредит № 77.2 /СЖ-194.08.1 від 27 серпня 2008 року та договорами забезпечення (іпотеки, поруки), в тому числі (але не виключно): укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори (в тому числі, договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів), приймати, оформлювати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів (електронних аукціонів).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник УО ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Родовід Банк» подав апеляційну скаргу та, вказуючи на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що вжиті судом заходи забезпечення позову щодо заборони реалізації майна та активів неплатоспроможного банку безпосередньо стосуються здійснення ПАТ «Родовід Банк» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб процедури ліквідації ПАТ «Родовід Банк», оскільки саме в межах процедури ліквідації банком та фондом здійснюються заходи щодо реалізації майна та активів банку, зокрема щодо продажу прав вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 .

Суд, вживаючи заходи забезпечення, фактично заборонив банку та фонду вчиняти певні дії при здійсненні ліквідації банку у справі за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порушуючи ч. 6 та ч. 8 ст. 150 ЦПК України, отже така ухвала є незаконною і підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи порушення судом норм матеріального права, зазначав, що суд безпідставно та всупереч прямій забороні, встановленій ЦПК України та Законі України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» задовольнив заяву про забезпечення позову без з`ясування обставин справи та дотримання положень зазначених законів.

Не погодився з вказаною ухвалою суду і представник ФГВФО, подав апеляційну скаргу та, вказуючи на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що відповідно до п.7 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядженням (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вищевказані заборони покликані забезпечити непереривність здійснення процедури виведення банку з ринку та унеможливлення протиправного втручання у діяльність Фонду, в тому числі шляхом заборони організації відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку.

У відзиві на апеляційну скаргу УО ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк» позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вказаний спір виник з приводу відверто протиправних дій та рішень Фонду стосовно затвердження умов продажу права вимоги банку до них за кредитним та іпотечним договорами та реалізації такого права вимоги на відкритих торгах (аукціоні).

Вважають, що існує наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у вказаній справі, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник ФГВФО - Кібець Р.Р. та представник ПАТ «Родовід Банку» - Циба В.К. підтримали доводи апеляційних скарг.Просили ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово належним чином.

ОСОБА_2 направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що на території України Постановою КМУ № 500 від 17.06.2020 запроваджено адаптивний карантин, а тому він, з метою захисту життя та здоров`я просить відкласти розгляд справи на іншу дату.

При цьому, факт належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи вбачається зі змісту заяви останнього про відкладення розгляду справи.

Обговоривши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників справи, колегія суддів прийшла до висновку про його відхилення, з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Встановивши, що справа перебуває на розгляді в апеляційному суді з січня 2020 року, а позивач ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду апеляційної інстанції з клопотаннями про відкладення розгляду справи (25.02.2020 за Вх. № 22198, 17.03.2020 за Вх. № 30703, 24.06.2020 за Вх. № 59918, 21.07.2020 за Вх. № № 70830, 70356) колегія суддів, враховуючи розумність строків розгляду справи, вважає за необхідне відхилити подане ним клопотання та розглядати справу у відсутність осіб, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися.

Окрім цього, справи в суді апеляційної інстанції розглядаються в порядку спрощеного провадження і учасники справи не позбавлені можливості викласти свої пояснення письмово та направити їх до суду поштовою кореспонденцією або електронною поштою.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Звертаючись до суду із вказаним позовом у грудні 2019 року, позивачі вказували, що 27.08.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Родовід Банк» було укладено кредитний договір на суму 537 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15%. Кредитний договір забезпечено договором іпотеки від 27.08.2008, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надав в заставу банку належне йому нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2013 позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 29.05.2014 заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2013 скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 016 696,95 грн. В рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит в розмірі 1 016 696,95 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В кінці листопада 2019 року позивачам стало відомо, що в електронній системі (майданчику) «Прозоро.Продажі» було ініційовано проведення аукціону з продажу права вимоги за договором про іпотечний кредит № 77.2/СЖ-194.08.1 від 27 серпня 2008 року та укладеним в забезпечення виконання зобов`язання за ним договором іпотеки № 77.2/СЖ-194.08.1 від 27 серпня 2008 року, проведення якого призначено на 10.01.2020.

В заяві про забезпечення позову, поданій одночасно з позовом, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зазначали, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист і поновлення порушених їх прав та інтересів, оскільки після проведення відкритих торгів їм можуть бути пред`явлені вимоги за кредитним договором новим кредитором (переможцем аукціону). Також новий кредитор (переможець аукціону) набуде прав іпотекодержателя за договором іпотеки, внаслідок цього існує загроза вчинення ним реєстраційних дій щодо майна позивача, а також буде свідчити про подвійне стягнення боргу.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є визнання протиправним рішення Фонду про затвердження умов продажу права вимоги за кредитним договором на відкритих торгах (аукціоні), що свідчить про обставини можливого відчуження прав вимоги до позивачів до вирішення існуючого між сторонами спору відносно правомірності прийняття оспорюваного рішення щодо такого продажу. Вважав можливим виникнення ризику порушення прав та інтересів інших осіб у випадку задоволення позову.

З вказаними висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом із тим, питання співмірності виду забезпечення позову заявленим позивачами вимогам судом першої інстанції не досліджувалось і вказані обставини взагалі не встановлювались; ухвала не містить мотивів щодо наявності правового зв`язку між заявленими позовними вимогами та заходами забезпечення позову. Також суд не зазначив, в чому саме вбачається унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Так, предметом вказаного позову є визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії.

Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду, в разі ухвалення такого на користь позивачів.

Проте, позивачами не надано будь-яких доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися або мають намір звернутися до суду.

Також позивачами не доведено, що забезпечення позову, є співмірним із заявленими ними позовними вимогами.

Крім того, відповідно до постанови Правління НБУ від 19 грудня 2017 року № 811-рш «Про відкликання ліцензії санаційного банку та ліквідацію ПАТ «Родовід Банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладу фізичних осіб прийнято рішення від 20.12.2017 «Про початок процедури ліквідації АТ «Родовід Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Родовід Банк» з 20.12.2017 до 19.12.2019 включно, призначено УО ФГВФО та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Родовід Банк».

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Зокрема, на підставі положень вказаного Закону Фонд здійснює продаж права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. Продаж права вимоги не є продажем майна, що є предметом іпотеки, а є уступкою права вимоги за зобов`язаннями, що належать ПАТ «Родовід Банк», новому кредитору в обсязі, що будуть існувати на момент вчинення дій із набуття останнім права вимоги, в результаті продажу права вимоги за кредитами до нового кредитора перейдуть права й обов`язки в тому обсязі, які має ПАТ «Родовід Банк»».

Продаж права вимоги за кредитним договором, як такий не впливає на реалізацію власником свого права власності на майно, в тому числі щодо володіння, користування та розпорядження майном, так як на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбувається відчуження права вимоги за кредитами, а не відчуження самого майна.

Заборона здійснювати продаж права вимоги за кредитом є втручанням у функції Фонду як державного органу на здійснення покладених на нього Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обов`язків, оскільки саме Фонд наразі здійснює управління ПАТ «Родовід Банк» через уповноважену особу.

Відповідно до ч. 6 ст. 150 ЦПК України, не допускається забезпечення позву шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Відповідно до п.7 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядженням (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Відтак, помилковими є висновки суду першої інстанції щодо забезпечення позовних вимог шляхом заборони адміністратору електронної торгової системи «ProZorro.Продажі», Державному підприємству «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (електронних аукціонів), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та AT «Родовід Банк», а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення відкритих торгів (електронних аукціонів), а також оформлення їх результатів щодо лоту № GL3N014073 або іншого лоту, відносно продажу права вимоги за Договором про іпотечний кредит № 77.2 /СЖ-194.08.1 від 27 серпня 2008 року та договорами забезпечення (іпотеки, поруки), в тому числі (але не виключно): укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори (в тому числі, договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів), приймати, оформлювати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів (електронних аукціонів).

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала як така, що не ґрунтується на законі, підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та порушенням норм процесуального права, із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 9 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 липня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: