Справа №263/2632/19
Провадження №2-ві/263/1/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Папаценка Павла Ілліча у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного управління територіального управління у Донецькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В., про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

20.02.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

В підготовчому судовому засіданні 14.01.2020 року відповідач ОСОБА_1 заявив клопотання про відвід судді Папаценка П.І. оскільки при ознайомленні з матеріалами справи йому стало відомо, що 12.12.2019 року відбулось судове засідання, розгляд якого було відкладено з причин його неявки, хоча він нібито був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, але призначити судове засідання з 09.12.2019 року на 12.12.2019 року було технічно неможливо, з огляду на те, що продовжити розгляд справи можливо лише після надходження витребуваних документів у нотаріуса. Саме тому, судом було ухвалено рішення про оголошення перерви по справі з 09.12.2019 року на 14.01.202020 року. в матеріалах цивільної справи є судові повістки від 09.12.2019 року про виклик до суду відповідачів ОСОБА_3 та Центрального ВДВС м. Маріуполя на 12.12.2019 року і це свідчить, що його та представника позивача 09.12.2019 року у судовому засіданні було повідомлено про наступне судове засідання 14.01.2020 року, а інших відповідачів на 12.12.2019 року, тому у нього є підстави сумніватися в неупередженості складу суду. Також і суд і сторона позивача 09.12.2019 року вже знали про те, що ухвала про витребування документів буде надана представнику позивача на руки, а самі документи у терміновому порядку отримані від нотаріуса та предані представником позивача до суду.

14.01.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного управління територіального управління у Донецькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В., про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів зупинено до вирішення питання про відвід та передано заяву до канцелярії суду для вирішення питання про відвід судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Частинами 8, 11 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Папаценка П.І., суд виходить з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України, відповідно до норм якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Звертаючись до суду з заявою про відвід головуючого судді Папаценка П.І., Плесков Д.Р. не зазначає об`єктивних підстав, передбачених нормами ст. 36 ЦПК України, для відводу судді. Доводи які зазначені в заяві про відвід є суб`єктивними та не підтверджуються будь-якими доказами.

Аналіз доводів заявника про відвід судді Папаценка П.І. не дає жодних підстав для висновку, що існують об`єктивно обґрунтовані обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Папаценка П.І. та можливість допущення у майбутньому недовіри з формуванням думки учасників процесу на правомірність очікування законності можливого рішення суду. Незгода відповідача із процесуальним рішенням, не підтверджує наявність будь-якої упередженості судді у вирішенні спору, заявленого у позові, по суті.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, для відводу судді Папаценка П.І., в задоволенні заяви слід відмовити за її необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 39, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Папаценка Павла Ілліча у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного управління територіального управління у Донецькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В., про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів-відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В.Хараджа