Справа № 515/1046/19
Провадження № 2/515/206/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивачів - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача Садковської Г.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області

про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2019 року позивачі в особі свого представника пред`явили вищевказаний позов, поси- лаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Остання була ОСОБА_1 - бабусею, а ОСОБА_2 - свекрухою. Після смерті спадкодавця залишилося право на земельну частку (пай) розміром 4,97 га, згідно сертифіка- ту на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 24.10.1996 р. на ім`я ОСОБА_4 ..

Після смерті спадкодавця фактично вступив в управління та володіння спадковим майном її син ОСОБА_5 , останній був батьком та чоловіком позивачів. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 по- мер в с.Новоградівка Овідіопольського району Одеської області. Після смерті останнього позивачі звернулися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, але нотаріус відкрив спадкову справу № 305/2017, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт належності вищевказаного майна за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Позивачі не пам`ятають коли бабуся змінила своє прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_4 та чому взагалі виникла така розбіжність у написанні прізвища у сертифікаті та в свідоцтві про смерть. Крім того, існують розбіжності у написанні по батькові зазначене як « ОСОБА_4 », а в свідоцтві про « ОСОБА_4 », також існують розбіжності у написанні їхніх прізвищ та спадкодавця ОСОБА_5 , так у паспорті ОСОБА_1 прізвище в паспорті та в свідоцтві про народження прізвище зазначене як « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 », вважають що це помилки посадових осіб які склали зазначені документи.

Також позивачі отримували оренду плату за землю, всі ці роки та отримуємо до сіх пір. За та- ких обставин вони просять суд визнати за ними право на земельну частку (пай), що залишилась після смерті ОСОБА_4 ..

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.08.2019 р. (а.с.26) зазначену цивільну справу прийнято до свого провадження та повторно призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в.о. сільського голови надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на по- зов не подав.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступ- них підстав.

Відповідно до копій: свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.10) та запису акта про сме- рть № 19 від 17.03.1999 р. (а.с.38) підтверджується, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області.

Довідкою за № 640 виданою виконавчим комітетом Нерушайської сільської ради 01.08.2018 р. (а.с.15) вказано, що після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично прийняв спадщину її син ОСОБА_5 та вступив в управління спадковим майном.

13 березня 2013 р. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новоградівка Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 218, що видно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.12).

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 викладеного російською мовою (а.с.9) вбачає- ться, що 11.12.1962 р. Нерушайською сільською радою зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 , 1940 р. народження та ОСОБА_2 , 1940 р. народження.

З копій: паспорту серії НОМЕР_5 та свідоцтва про народження серії І-ЖД виданого повто- рно Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області (а.с.5,7) видно, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Нерушай Татар- бунарського району Одеської області, його батьком зазначений ОСОБА_5 .

Позивачі по справі є спадкоємцями за законом відповідно до ст.1222 ЦК Укра їни, після смерті ОСОБА_5 ..

В силу ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК Україна, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Чк передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належи- ть спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухо- ме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщи- ну на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця йо- го знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є не- від`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту дер- жавної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі на- явності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка по- мерла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за пи- сьмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним зако- нодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спад- щину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позов- ного провадження.

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14) свідчить про неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину з причини не можливості встановити факт належності вищевка- заного майна за померлою ОСОБА_4 та відсутній факт родинних відносин.

Таким чином позивачі не мають змоги оформити спадщину на вищезазначену земельну ділян- ку, оскільки не вбачається можливим встановити факт належності зазначеного майна за померлою.

Позивачами надано до суду копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0122902 від 24.10.1996 р. (а.с.13) з якого вбачається, що ОСОБА_4 на підставі рішення Та- тарбунарської райдержадміністрації від 30.08.1996 р. № 245/А-96 належить право на земельну ча = стку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Шевченка розміром 4,97 в умов- них кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Також судом витребувано з Татарбунарського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській об- ласті відомості щодо укладення шлюбу та зміни прізвища ОСОБА_4 (а.с.38), яким підтверд- жується, що 15.02.1972 року ОСОБА_4 вийшла заміж та її дошлюбне прізвище було змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_4 , відповідно до запису акта про укладення шлюбу № 7 від 15.02.1972 р. Ак- товий запис було внесено реєстратором до електронної бази реєстрів від 13.04.2011 року за № 9.

Оскільки позивачами та їх представником не доведено набуття ОСОБА_4 за життя права на земельну частку (пай) з земель КСП. Жодних доказів, що ОСОБА_5 набув право власності на земельну частку (пай) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, суду не надано. Згідно сертифікату він не мав права власності.

Є показовим і те, що за життя спадкодавцями, незважаючи на тривалий строк з часу розпаюва- ння земель, не ставилось питання захисту своїх прав з цього питання, а право спадкоємця є похід- ним від права спадкодавця.

Тому, зважаючи на те, що в силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а на день своєї смерті спадкодавець ОСОБА_5 не набув права на земельну частку (пай) із земель колек- тивної власності КСП ім.Шевченка, слід дійти висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 82, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Нерушай- ської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду про-тягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма уча- сниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у ві-дкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови су-ду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко