Справа № 204/123/20
Провадження № 2-з/204/3/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним та визнання договору іпотеки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

9 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним та визнання договору іпотеки недійсним.

Разом з позовною заявою, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати звернення на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонити реалізацію або відчуження у будь-який інший спосіб вказаної квартири. В обгрунтування вимог зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Зокрема, будь-яка особа може ініціювати взернення стягнення на предмет іпотеки або здійснити відчуження предмету іпотеки. Тому, враховуючи знаходження вказаного майна в іпотеці та наявності відповідних ризиків для позивача, вважає, що слід забезпечити позов вищезазначеним засобом. Заява про забезпечення позову на розгляд судді Дубіжанській Т.О. була передана 10 січня 2020 року.

Вивчивши матеріали справи та заяву, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач просить забезпечити позов про визнання договору боргу та іпотечного договору недійсним шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати звернення на квартиру, а також заборонити реалізацію або відчуження у будь-який інший спосіб вказаної квартири, проте даний вид забезпечення жодним чином не обґрунтований позивачем, не зазначена яка існує реальна загроза невиконання рішення суду про визнання цих угод недійсними та не надано жодних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, забезпечення позову шляхом накладанням заборони відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати звернення на квартиру, а також заборонити реалізацію або відчуження у будь-який інший спосіб вказаної квартири є не співмірним з вимогами та не відповідають меті заявленого позову.

Тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним та визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.О. Дубіжанська