ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

5 лютого 2020 року м. Чернівці

Справа 717/1765/16

Провадження 88-ц/822/1/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Кулянди М.І.

секретар Герман Я.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року в справі за позовом прокурора Кельменецької прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Бурдюзьської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної лісу

встановив:

У жовтні 2016 року прокурор Кельменецької прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Бурдюзьської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної лісу.

Позовні вимоги обґрунтував слідуючими обставинами. 1 липня 2016 року у виділі АДРЕСА_1 2 кварталу № 34а обходу № 16 Кельменецького лісництва, що розташоване на території с.Бурдюг Кельменецького району, ОСОБА_1 зрізав три дерева породи ,,дуб діаметром пня 43 см, 36 см, та 24,7 см, внаслідок чого заподіяв державі в особі Бурдюзької сільської ради шкоду в розмірі 7320 грн 33 коп.

Прокурор просив суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Бурдюзької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області шкоду в розмірі 7320 грн 33 коп.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області

від 21 березня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто

з ОСОБА_1 на користь держави 3 000,00 грн. Вирішено питання судових витрат. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП України завдано майнову шкоду державі

в особі Бурдюзької сільської ради, яка в силу статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» має бути ним відшкодована.

На підставі ст.1193 ЦК України, враховуючи матеріальне становище відповідача, та те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд зменшив розмір відшкодування шкоди

до 3 000,00 грн.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області

від 21 березня 2017 року.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 21 березня

2017 року змінено. Абзац другий резолютивної частини рішення викладено в такій редакції: стягнути з ОСОБА_1 на користь Бурдюзької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 3 000,00 грн на рахунок відшкодування шкоди, заподіяної лісу. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо обставин спричинення відповідачем майнової шкоди. Водночас на підставі пункту 7 частини третьої статті 29, пункту 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України визначив, що заподіяна відповідачем шкода лісу підлягає стягненню на користь Бурдюзької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області.

17 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Чернівецької області із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом Кельменецької прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Бурдюзьської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної лісу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кельменецького районного суду 21 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року.

Указом Президента України №452 /2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Чернівецької області та утворено Чернівецький апеляційний суд.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року апеляційне провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Кельменецького районного суду 21 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року відкрито та зупинено провадження до надходження справи до суду.

23 січня 2020 року надійшла на адресу Чернівецького апеляційного суду цивільна справа 717/1765/16.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду 24 січня 2020 року поновлено провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кельменецького районного суду 21 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року в справі за позовом прокурора Кельменецької прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Бурдюзьської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної лісу.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини першої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Частиною другою статті 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що судові рішення переглядаються у зв`язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив таке судове рішення. Перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судових рішень апеляційної чи касаційної інстанції, якими змінено або ухвалено нове рішення, здійснюється судом, який змінив або ухвалив нове рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 21 березня

2017 року змінено. Тобто судом апеляційної інстанції було ухвалено власне рішення і саме до його компетенції належить здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_1 в заяві посилається на те, що судом не досліджено в повному обсязі всі обставини справи неправильно встановлено фактичні обставини справи. Зокрема, не були належним чином оцінені надані відповідачем заперечення (відзив) Бурдюзької сільської ради, письмові заяви мешканців с. Бурдюг та їхні свідчення від 20 березня 2017 року. Визначений судом спосіб нарахування збитків не відповідає порядку їх обчислення, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Вказував на те, що ДП «Сокирянське лісове господарство» складені незаконні та недостовірні протоколи про адміністративні стягнення та інші документи про нібито вчинене ним адміністративного правопорушення, що не відповідає дійсності та реальним обставинам справи. Посилається на те, що 01.07.2016року він не вчиняв адміністративного правопорушення. Він щорічно, заготовляв дрова на зиму біля городу, який межує з лісом, де проживає його мати. При цьому використовував лише сухі гілки дерев, які лежали на землі, стовбури підгнивших в корені та нахилених дерев. Будь-яка шкода лісу не нанесена.

02.11.2016 року апелянтом подано позов до Богунського районного суду м.Житомира про визнання протиправним та скасування постанови про накладення стягнення ДП «Сокирянське лісове господарство» №000034 від 02.07.2016 року по справі №295/13440/16-а.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звертався до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі, але судом не було взято до уваги дане клопотання.

Рішенням Богунського районного суду від 06.02.2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про накладення стягнення ДП «Сокирянське лісове господарство» №000034 від 02.07.2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а саме штрафу у розмірі 85 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Вважає вказані обставини нововиявленими, такими, що мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, а тому просить переглянути рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року за нововиявленими обставинами, скасувати вказані судові рішення.

Колегія суддів, ознайомившись із заявою, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (ч. 2 ст. 423 ЦПК).

Зазначена норма містить вичерпні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Розрізняти також слід нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як на нововиявлені обставини ОСОБА_1 посилається на те, що судом не досліджено в повному обсязі всі обставини справи, неправильно встановлено фактичні обставини справи. Зокрема, не були належним чином оцінені надані відповідачем заперечення (відзив) Бурдюзької сільської ради, письмові заяви мешканців с. Бурдюг та їхні свідчення від 20 березня 2017 року. Визначений судом спосіб нарахування збитків не відповідає порядку їх обчислення, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Вказував на те, що ДП «Сокирянське лісове господарство» складені незаконні та недостовірні протоколи про адміністративні стягнення та інші документи про нібито вчинене ним адміністративного правопорушення, що не відповідає дійсності та реальним обставинам справи. А також вважає, що суд безпідставно відхилив його клопотання про зупинення провадження по справі, у зв`язку з оскарженням ним постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими у розумінні положень ст.423 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 5, 7 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Отже, доводи на які посилається ОСОБА_1 фактично зводяться до переоцінки доказів та непогодження з рішеннями судів, однак ці доводи були предметом дослідження судом першої, апеляційної та касаційної інстанцій, їм надана належна правова оцінка.

Ухвалюючи рішення апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо обставин спричинення відповідачем майнової шкоди. Водночас на підставі пункту 7 частини третьої статті 29, пункту 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України визначив, що заподіяна відповідачем шкода лісу підлягає стягненню на користь Бурдюзької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області.

Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2017 року у незмінній при апеляційному перегляді частині та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року залишено без змін.

Згідно з частиною 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як на нововиявлену обставини ОСОБА_1 також посилається на те, що Рішенням Богунського районного суду від 06.02.2018 року скасовано постанову ДП «Сокирянське лісове господарство» №000034 від 02.07.2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 85 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена постанова була скасована судом саме з процесуальних питань, і обставини зазначені в ній не були предметом розгляду по суті.

Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги й заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов : по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи, тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Такі правові висновки висловлено Верховним Судом у постанові від 17 квітня 2018 року в справі №1510/2-1411/11.

При розгляді справи про відшкодування шкоди, судом були досліджені та дана оцінка іншим доказам по справі, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення від 01.07.2016р., поясненням свідків, письмовим поясненням самого ОСОБА_1 , розрахунку розміру шкоди від 01.07.2016р., розрахунку таксової вартості від 02.07.2016р. та іншим доказам. Отже, як вбачається, рішення суду грунтується не на єдиному доказі - постанові ДП «Сокирянське лісове господарство» №000034 від 02.07.2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 85 грн., а на підставі дослідження всіх доказів, їх оцінці в сукупності.

Обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, жодним чином не спростовують висновку апеляційного суду та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності inter alia, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» від 28.10.1999 р.). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог ст. 423 ЦПК України, та не є підставою для перегляду судового рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року відсутні.

Керуючись ст.ст. 423, 429, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом прокурора Кельменецької прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Бурдюзьської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної лісу відмовити.

Рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення 6 лютого 2020 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.М. Литвинюк

М.І. Кулянда