Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/615/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Дубовика П.В.

з секретарем Галенчик О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Народичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання, як на дружину з якою проживають діти, в розмірі ј частини доходів відповідача. При цьому посилається на те, що вона не працює, діти проживають з нею, відповідач матеріальної допомоги, достатньої для забезпечення утримання двох дітей в повній мірі не надає.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року відкрите спрощене провадження у даній справі, і в цей день ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу вручені 18.07.2019 року (а.с.49).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В своєму письмовому заперечені, відповідач просить позов задоволити частково, оскільки він вже сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, також має матір пенсіонера з 2 групою інвалідності, яка потребує догляду та матеріальної допомоги.

Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2-4).

З довідки №650 від 18.12.2019 року, виданої Народицькою селищною радою (а.с.30) вбачається, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та перебувають на її утриманні.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини передбачено ст. 183 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на наведені норми закону, суд, враховуючи рівний та спільний обов`язок кожного з батьків по забезпеченню дітей необхідного матеріального утримання, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду доказів, що він має будь-які обмеження по працевлаштуванню, а позивач дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дітей з огляду на таке.

Дійсно, відповідно до змісту виконавчого листа, виданого 24.09.2012 року Баришівським районним судом Київської області (а.с.22) з відповідача стягнуто на утримання дитини від іншого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Однак, вказана обставина не є достатнім та переконливим аргументом щодо зменшення розміру аліментів, що визначені судом на утримання інших двох дітей відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виходячи із тих міркувань, що відповідач зобов`язаний виконувати свої батьківські обов`язки в однаковій мірі щодо своїх дітей і при цьому не може бути надана перевага одній дитині над іншою. Таке зменшення поставить дітей в нерівні умови щодо отримання матеріального забезпечення від їхнього батька, який в силу закону та моральних засад має однаково піклуватись про своїх дітей.

Доводи відповідача в запереченнях щодо позову про те, що він добровільно надає допомогу на утримання малолітніх дітей приймаються судом до уваги, але в той же час суд зауважує, що у справі відсутні будь-які докази, що можуть підтверджувати той факт, що відповідач і в майбутньому буде надавати своїм дітям належну матеріальну допомогу, яка буде необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку та утримання саме двох дітей.

Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою проживають діти до досягнення молодшою дитиною трьох років в розмірі ј частини від його доходу, що відповідно до ч.4 ст.84 СК України є обов`язковою умовою для надання такої допомоги, однак, з огляду на те, що відповідач, як це вбачається з його письмового заперечення, згоден на сплату цієї допомоги в розмірі 1/8 частини його доходу, а також враховуючи той факт, що відповідач має матір - інваліда 2 групи, та те, що з нього будуть стягуватись аліменти на трьох дітей, тому, з метою досягнення достатнього рівня забезпечення утримання дружини у зв`язку з доглядом, вихованням та розвитком дітей, суд приходить до висновку, що в цій частині позов слід задоволити частково, та стягувати з відповідача матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживають діти до досягнення молодшою дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини доходу відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіхвидів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та допомогу на утриманні дружини, з якою проживають діти, до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України „ Про судовий збір ".

Керуючись ст.ст. 84, 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частиниусіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду 03.09.2019 року до 10 січня 2036 року, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_3 , в розмірі 1/6частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 11 січня 2036 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до досягнення повноліття ОСОБА_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 03.09.2019 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років.

В решті вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: П. В. Дубовик