Справа № 766/4445/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні у м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, виділ частини земельної ділянки в натурі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, виділ частини земельної ділянки в натурі, в якому зазначила, що вона є власником 62/100 частин домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 516 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка згідно заповіту заповіла ОСОБА_2 нерухоме майно у вигляді житлового будинку літ.А, який є складовою частиною домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а позивачу матір заповіла інші складові частини вказаного домоволодіння. Але нотаріусом було проведено перерозподіл часток з відповідної їх реєстрацією в реєстрі без проведення відповідної експертизи та врахування інтересів сторін. У зв`язку з необхідністю укладення договорів з підприємствами, які надають комунальній послуги, а також в подальшому для отримання окремої адреси, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить:

- визнати за нею право власності на 62/100 частин домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «З», житловою площею 23,5 кв.м, загальною площею 38 кв.м, сараю літ. «Г», туалету літ. «Ж», душу літ. «К», водопроводу №1, частини огорожі №3, що знаходяться в АДРЕСА_1 , і розташовані на земельній ділянці площею 516 кв.м, яка була надана в користування згідно рішення міської ради відповідно до проведеної експертизи схематично позначеної на додатку №1;

- припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці площею 516 кв.м, що фактично складає: житловий будинок лі. «А» житловою площею 45,3 кв.м, загальною площею 66,7 кв.м, житловий будинок літ. «З» житловою площею 23,5 кв.м, загальною площею 38,0 кв.м, гараж літ. «Б», сарай літ. «Г», туалет літ. «Ж», душ літ. «К», водопровід №1, ворота №2, огорожа №3, мостіння №І;

- виділити позивачу в натурі 62/100 частину земельної ділянки, яка їй належить на праві спільного часткового користування за адресою: АДРЕСА_1 згідно встановленого порядку користування відповідно до проведеної експертизи згідно схематично позначеного у додатку №2;

- припинити спільне користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

02.12.2019 року позивач надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила:

- визнати за нею право власності на 62/100 частин домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «З», житловою площею 23,5 кв.м, загальною площею 38 кв.м, сараю літ. «Г», туалету літ. «Ж», душу літ. «К», водопроводу №1, частини огорожі №3, що знаходяться в АДРЕСА_1 , і розташовані на земельній ділянці площею 516 кв.м, яка була надана в користування згідно рішення міської ради відповідно до проведеної експертизи схематично позначеної на додатку №1;

- припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці площею 516 кв.м, що фактично складає: житловий будинок літ. «А» житловою площею 45,3 кв.м, загальною площею 66,7 кв.м, житловий будинок літ. «З» житловою площею 23,5 кв.м, загальною площею 38,0 кв.м, гараж літ. «Б», сарай літ. «Г», туалет літ. «Ж», душ літ. «К», водопровід №1, ворота №2, огорожа №3, мостіння №І;

- визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 516 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши у користування сторонам земельну ділянку відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи згідно схематичного позначеного у додатку №2.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.05.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого засідання.

Позивач в підготовче засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою розгляд справи просила здійснити за її відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримує.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить розгляд справи здійснити за його відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточнень визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Розглянувши заяву відповідача про визнання позову в підготовчому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що згідно актового запису про смерть №436, складеного 30.05.2018 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту ОСОБА_3 від 07.07.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори, вона заповіла ОСОБА_2 житловий будинок, позначений літерою А, який є складовою частиною домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 заповіла житловий будинок, позначений літерою З, який є складовою частиною домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 ; інші складові частини домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Єрьоменко І.О., ОСОБА_2 є власником 38/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу яких входить: житловий будинок, позначений на плані літерою «А», гараж, позначений на плані літерою «Б», огорожі №3, мостіння №І.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Єрьоменко І.О., ОСОБА_1 є власником 62/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу яких входить: житловий будинок, позначений на плані літерою «З», сарай, позначений на плані літерою «Г», туалет, позначений на плані літерою «Ж», душ, позначений на плані літерою «К», водопровід №1, частина огорожі №3.

Відповідно до висновку експерта №14 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі судового експерта Фесун Л.А. з урахуванням наявності двох житлових будинків, порядку користування, що склався, домовленості сторін надано наступний висновок розподілу домоволодіння АДРЕСА_1 :

-співвласнику з часткою 62/100 пропонується до виділу будівлі та споруди: літ.З житловий будинок, вартістю 304140,00 гривень; літ. «з» - прибудова, вартістю 52303,00 гривень; літ. «Г» - сарай, вартістю 4532,00 гривень; літ. «Ж» - вбиральня, вартістю 4807,00 гривень; літ. «К» - душ, вартістю 3486,00 гривень; №3 огорожа 12,8 м, вартістю 2737,00 гривень, а всього на суму 372005,00 гривень, в тому числі будівель та споруд 364871,00 гривень. Площа приміщень житлового будинку, що пропонується до виділу співвласнику з часткою 62/100 складає 38,0 кв.м, що менше, ніж причитається у відповідності до розміру часток в праві власності на домоволодіння на 26,91 кв.м, в тому числі площа житлових приміщень менша на 19,16 кв.м. Вартість запропонованої до виділу частини домоволодіння складає 372005,00 гривень, що дорівнює 61/100 від вартості домоволодіння та менше правовстановлюючої частки на 1/100, що складає 7138,00 гривень;

-співвласнику з часткою 38/100 пропонуються до виділу будівлі та споруди: літ. «А» - житловий будинок, вартістю 132622,00 гривень; літ. «а» - прибудова, вартістю 60798,00 гривень; літ. «Б» - гараж, вартістю 25801,00 гривень; №1 водопровід, вартістю 5490,00 гривень; №2 ворота, вартістю 3937,00 гривень; ;3 огорожа 30,26м, вартістю 6471,00 гривень; І мостіння, вартістю 4397,00 гривень, а всього вартістю 239516,00 гривень, в тому числі будівель та споруд 228648,00 гривень. Площа приміщень житлового будинку, що пропонується до виділу співвласнику з часткою 38/100 складає 66,7 кв.м, що більше, ніж причитається у відповідності до розміру часток в праві власності домоволодіння на 26,91 кв.м, в тому числі площа житлових приміщень більша на 19,16 кв.м. Вартість вказаної частини домоволодіння складає 239516,00 гривень, що дорівнює 39/100 від вартості домоволодіння та більше правовстановлюючої частки на 1/100, що складає 7138 гривень.

Даний варіант виділу має відхилення від розміру часток в праві власності на домоволодіння, але повністю відповідає фактичному порядку користування приміщеннями житлового будинку, а також господарськими будівлями та спорудами. Розподіл домоволодіння за наданим варіантом не пов`язаний з роботами по реконструкції житлових будинків.

Фактична площа земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, 523 кв АДРЕСА_2 , що більше на 7 кв.м.

Частина домоволодіння АДРЕСА_1 , яка пропонується до виділу співвласнику з часткою 62/100 розташована на земельній ділянці площею 258 кв.м є садибою, тобто самостійним об`єктом нерухомого майна.

Частина домоволодіння АДРЕСА_1 , яка пропонується до виділу співвласнику з часткою 38/100 розташована на земельній ділянці площею 265 кв.м є садибою, тобто самостійним об`єктом нерухомого майна.

Згідно варіанту №1 (земельна ділянка площею 516 кв.м) зазначеного висновку експертизи співвласнику з часткою 62/100 пропонується до виділу земельна ділянка з боку фасадної межі, задньої межі та лівої бокової межі площею 255 кв.м з виходом на вулицю Державіна. Площа земельної ділянки, що пропонується до виділу, менше земельної ділянки, що причитається, на 65 кв.м. Співвласнику з часткою 38/100 пропонується до виділу земельна ділянка з боку правої бокової межі, фасадної межі та задньої межі площею261 кв.м з існуючим виходом на вулицю Космічна. Площа земельної ділянки, що пропонується до виділу, більше площі земельної ділянки, що причитається на 65 кв.м. Наданий варіант має відступ від вимог 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018: «При розміщенні будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0м», який не перешкоджатиме нормальній експлуатації садиби при дотриманні правил добросусідства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

При виділенні в натурі частки зі спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації ( ст.364 ЦК України).

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Аналогічна Правова позиція Верховного Суду України з цього приводу висловлена у справі №6-12цс13, яка гласить: «… зокрема, при встановленні порядку користування будинком, кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки, встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно».

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки, такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов`язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст.ст.364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої, передбачена ч.4 ст.358 ЦК України умова, не є обов`язковою.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно ч.2 ст.120 Земельного кодексу Української РСР якщо жилий будинок, будівля та споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ч.ч.1,2 ст.152 Земельного кодексу Української РСР власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом зокрема визнання прав.

Згідно ч.2 ст.158 Земельного кодексу Української РСР виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Враховуючи наведене та ту обставину, що сторони погодилися з висновком експертизи, просили здійснити виділ їх часток в житловому будинку та земельної ділянки за висновком експерта, позивач не вимагала компенсації за зменшення її частки в житловому будинку на 1/100 частини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності, виділ частини земельної ділянки в натурі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13,76, 81, 89, 142, 200, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 25, 30, 346, 380, 386, 392, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст.120, 152, 158 ЗК УРСР, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, виділ частини земельної ділянки в натурі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 62/100 частин домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «З», житловою площею 23,5 кв.м, загальною площею 38 кв.м, сараю літ. «Г», туалету літ. «Ж», душу літ. «К», водопроводу №1, частини огорожі №3, що знаходяться в АДРЕСА_1 , і розташовані на земельній ділянці площею 516 кв.м, яка була надана в користування згідно рішення міської ради відповідно до проведеної експертизи схематично позначеної на додатку №1.

Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці площею 516 кв.м, що фактично складає: житловий будинок літ. «А» житловою площею 45,3 кв.м, загальною площею 66,7 кв.м, житловий будинок літ. «З» житловою площею 23,5 кв.м, загальною площею 38,0 кв.м, гараж літ. «Б», сарай літ. «Г», туалет літ. «Ж», душ літ. «К», водопровід №1, ворота №2, огорожа №3, мостіння №І.

Визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 516 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку відповідно до схеми, наведеної у Додатку №2, до висновку експерта №14 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі судового експерта Фесун Л.А., складеного 28.02.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан