Справа № 199/9215/18
РІШЕННЯ

Іменем України

14.01.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.,

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Сервісний центр МВС, про визнання правочину недійсним та визнання права власності.

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 із зустрічним позовом про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів.

В обґрунтуванні позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 13.06.2016 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля «Lexus RX 300», 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , №00160/02/1241/2016, згідно з яким вона сплатила відповідачу грошові кошти у розмірі 140 000 гривень. У той же день автомобіль було переоформлено на неї, при цьому ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_1 , що автомобіль буде переданий його батьком ОСОБА_7 через кілька годин. Враховуючи приятельські стосунки між сім`ями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , позивачка не мала підстав не довіряти ОСОБА_3 .. 13.06.2016 року ОСОБА_1 підписала Акт приймання-передачі транспортного засобу, однак автомобіль не отримала до теперішнього часу. Крім того, відповідач не лише не передав їй автомобіль та ключі від нього, а ще й утримує у себе технічний паспорт на нього. У зв`язку з тим, що на даний час ОСОБА_1 не може користуватися та розпоряджатися автомобілем, який придбала в ОСОБА_3 , у добровільному порядку відповідач транспортний засіб їй категорично відмовляється передавати, тому вона звернулась до суду із даним позовом та просила суд розірвати Договір купівлі-продажу транспортного засобу «Lexus RX 300», 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , №00160/02/1241/2016 від 13 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також стягнути із ОСОБА_3 на її користь грошові кошти у сумі 140 000,00 гривень, що передані за договором як вартість автомобіля, 54 438 гривень 09 копійок інфляційних втрат та 12 876,00 гривень - 3% річних, а також 2 168 гривень 40 копійок витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2020 року провадження в частині основного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Сервісний центр МВС, про визнання правочину недійсним та визнання права власності, закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у відзиві на позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_6 , який є чоловіком позивачки, надав ОСОБА_5 , який є батьком відповідача, борг у розмірі 5 тис. доларів США під заставу даного автомобіля. Розписку про надання коштів у борг ОСОБА_6 13.06.2016 року написав замість своєї дружини та кошти отримав ОСОБА_5 , а не його син ОСОБА_3 , який був власником автомобіля. Відповідно до вказаної розписки ОСОБА_1 надала у борг ОСОБА_3 суму у розмірі 125000 грн. (5 тис.доларів США). В якості застави був переоформлений автомобіль «Lexus RX 300», державний номер НОМЕР_1 , на ОСОБА_1 , яка після повного погашення боргу зобов`язувалась переоформити автомобіль назад на ОСОБА_5 ..

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали удаваний правочин. При цьому при переоформленні автомобіля ОСОБА_1 не була присутня ні в МРЕВ №2 Міжрайонного відділу ДАІ, ні у сервісному центрі МВС. Підпис позивачки ОСОБА_1 замість неї ставили працівники МРЕВ. Крім цього, із 2016 року по теперішній час технічний паспорт на автомобіль знаходиться в ОСОБА_5 та позивачка жодного разу не зверталася до відповідача з вимогою про його витребування, бо розуміла, що даний правочин є удаваним.

28.04.2017 року ОСОБА_5 повністю виплатив борг ОСОБА_6 та він знову замість своєї дружини написав у розписці, що борг сплачено та до ОСОБА_5 немає жодних претензій.

Таким чином, правочин щодо продажу автомобіля вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. ОСОБА_3 при підписанні договору купівлі-продажу помилявся щодо форми договору, а ОСОБА_1 шляхом обману вчинила таку дію, причому сама не перебувала на місці укладення договору. Посилаючись на дані обставини, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити та зазначила, що 3 роки тому за власні кошти вирішила придбати автомобіль. Її чоловік - ОСОБА_6 був у приятельських стосунках із ОСОБА_5 , який повідомив, що його син продає автомобіль. 13.06.2016 року вона поїхала до МРЕВ №2, де був позивач та його батько ОСОБА_5 , та підписавши договір купівлі-продажу, придбала автомобіль, сплативши за нього 140 000 грн. Кошти передала особисто власнику ОСОБА_3 у кабінеті у МРЕВ №2, однак автомобіль так і не отримала, оскільки його батько ОСОБА_5 обіцяв привезти його увечері. Будь-яких розписок вона не писала, підписувала лише договір купівлі-продажу. Оскільки знала особисто ОСОБА_5 тому тривалий час намагалася врегулювати спір мирним шляхом. У серпні 2018 року вона зверталася до органу поліції з приводу неправомірним заволодінням вказаним транспортним засобом, та автомобіль «Lexus RX 300», державний номер НОМЕР_1 , було оголошено в розшук. Оскільки вона тривалий час не може користуватися придбаним автомобілем, відповідач відмовляється виконувати умови договору купівлі-продажу та передати їй автомобіль, тому позивачка просила розірвати вказаний договір та стягнути на її користь кошти. Також позивачка зазначила, що жодних боргових зобов`язань між нею та відповідачем ОСОБА_3 чи його батьком ОСОБА_5 не було, укладення договору купівлі-продажу не пов`язане із будь-якою комерційною діяльністю чи веденням бізнесу.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_10 також позовну заяву підтримав та зазначив, що позивачка жодного разу не користувалася автомобілем, а протягом 3-х років відповідач користувався коштами та автомобілем, тому повинен сплатити також 3% річних та інфляційні втрати. Усі обставини, на які посилається представник відповідача ОСОБА_11 , не мають жодного відношення до укладання Договору купівлі-продажу транспортного засобу «Lexus RX 300», 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , №00160/02/1241/2016 від 13 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскільки ані батько відповідача ОСОБА_5 , ані чоловік позивачки ОСОБА_6 , не були стороною вказаного договору та не можуть відповідати за наслідки невиконання умов договору сторонами. Усі зобов`язання, які виникають із боргових відносин між батьком відповідача ОСОБА_5 та чоловіком позивачки ОСОБА_6 , є предметом окремого спору та не може розглядатися в рамках даної цивільної справи. Оскільки сторони договору визнають ту обставину, що договір відповідачем не був виконаний із часу його укладання, він безпідставно користувався грошима ОСОБА_1 та належним їй автомобілем, відмовляючись передати його власнику, тому з відповідача підлягають стягненню кошти у сумі - 140 000,00 гривень, що передані за договором як вартість автомобіля, 54 438 гривень 09 копійок інфляційних втрат (за весь період користування грошима) та 12 876,00 гривень - 3% річних.

Відповідач ОСОБА_3 , який був допитаний як свідок, проти позову заперечував та пояснив, що його батько взяв у борг кошти у ОСОБА_6 , який є чоловіком позивачки ОСОБА_1 .. При передачі грошей позивачка присутньою не була і розписку замість неї писав її чоловік ОСОБА_6 , який сказав, що потрібно під`їхати до МРЕВ №2 та підписати документи. Під час підпису він не читав, який саме документ підписував, бо вважав, що автомобіль буде переоформлено як застава внаслідок боргових зобов`язань між його батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , і після повернення боргу автомобіль знову буде переоформлений на нього. Оскільки автомобіль був придбаний за кошти батька, тому відповідач підписував документи без будь-яких запитань, бо відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 його не стосувалися. Будь-яких коштів особисто від ОСОБА_1 не отримував.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 проти позову заперечував та зазначив, що відповідач був введений в оману та не розумів, який саме документ він підписував, бо вважав що мав бути договір застави, бо інша сторона була відсутня при укладанні цього договору. На думку представника, 3% річних та інфляційні втрати на шкоду не можуть бути нараховані, тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі через відсутність правових підстав.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_5 попросив його приїхати до МРЕВ №2 та повідомив, що буде брати гроші під заставу автомобіля. Коли свідок приїхав за вказаною адресою, то вийшов працівник МРЕВ, який узяв у ОСОБА_3 технічний паспорт та через деякий час надав йому документи на підпис, які саме документи підписував відповідач, він не бачив. Також зазначив, що у його присутності ніхто ОСОБА_3 гроші не передавав та він не бачив ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що його дружина є рідною сестрою позивачки. ОСОБА_1 попросила її побути з дитиною, а свідок привозив ОСОБА_1 до МРЕВ №2 для оформлення договору купівлі-продажу автомобіля. Сам договір свідок не бачив, оскільки чекав її на паркувальному майданчику біля МРЕВ №2, після чого відвіз її додому.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений Договір купівлі-продажу транспортного засобу «Lexus RX 300», 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , №00160/02/1241/2016. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 . 140 000 грн. за вказаний автомобіль (т.1, а.с.142-144).

13.06.2016 року сторонами був також підписаний Акт приймання-передачі транспортного засобу «Lexus RX 300», 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (т.1, а.с.142).

У ході судового розгляду було встановлено, що даний автомобіль у користування позивачці відповідачем не передавався та у її володінні ніколи не перебував, що визнається усіма сторонами по справі та відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Із часу підписання договору купівлі-продажу, а саме 13.06.2016 року, вказаний транспортний засіб перебував у користуванні відповідача ОСОБА_3 та його батька ОСОБА_5 , який був третьою стороною за основним позовом.

У судовому засіданні 05.12.2019 року було встановлено, що автомобіль «Lexus RX 300», 1999 року випуску, без згоди його власника ОСОБА_1 був перереєстрований на іншу особу та на даний час має інший державний номерний знак, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 26.03.2019 року (т.2, а.с.56-57). Даний факт додатково підтверджує ту обставину, що з часу укладання договору купівлі-продажу позивачці автомобіль у власність не передавався.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (т.2, а.с.31), 01.08.2018 року ОСОБА_1 зверталася до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з приводу заволодіння її майном, що підтверджується витягом з ЄРДР, кримінальне провадження 0000814.

Згідно з постановою про зняття з розшуку автомобіля, винесеною слідчим Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження 0000814, автомобіль «Lexus RX 300», державний номер НОМЕР_1 , перебуває в гаражі, розташованому за місцем мешкання ОСОБА_5 , в АДРЕСА_1 , вказаний автомобіль було оглянуто 01.09.2018 року та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , який зобов`язався в разі необхідності надавати вказаний автомобіль для участі у слідчих діях (т.2, а.с.34).

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 23.08.2019 року (т.2, а.с.32-33) кримінальне провадження №0000814 було закрите на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Таким чином, незважаючи на те, що по кримінальному провадженню №0000814 тривало досудове розслідування та автомобіль було оглянуто 01.09.2018 року і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , 26.03.2019 року вказаний автомобіль «Lexus RX 300», державний номер НОМЕР_1 , було відчужено та перереєстровано на іншого власника.

Усі вищезазначені встановлені у ході розгляду справи обставини свідчать про те, що у позивачки були відсутні можливості отримати у власність придбаний за договором купівлі-продажу автомобіль, та небажання і ухилення відповідача ОСОБА_3 щодо передачі позивачці даний транспортний засіб.

Відповідно до ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що як вбачається із договору купівлі-продажу від 13.06.2016 року, ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 140 000 гривень за автомобіль, а ОСОБА_3 свого зобов`язання перед ОСОБА_1 не виконав та не передав належний їй за вказаним договором транспортний засіб, також у зв`язку з відмовою від виконання умов договору не повернув сплачені йому за автомобіль кошти, що підтверджується поясненнями обох сторін, тому суд вважає розірвати Договір купівлі-продажу транспортного засобу «Lexus RX 300», 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , №00160/02/1241/2016 від 13 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , та стягнути з відповідача на користь позивачки 140 000 гривень вартості автомобіля, яка була сплачена за договором.

Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 не виконав умови договору із часу його укладення, свідомо не передав автомобіль позивачці, при цьому не повернув передані йому кошти та користувався ними, у зв`язку з чим суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки також 54 438 гривень 09 копійок інфляційних втрат та 12 876,00 гривень - 3% річних, за період із червня 2016 року по червень 2019 року.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 2 168 гривень 40 копійок витрат по сплаті судового збору.

Керуючись 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 510,526,612,615, 625,651 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів, - задовольнити.

Розірвати Договір купівлі-продажу транспортного засобу «Lexus RX 300», 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , №00160/02/1241/2016 від 13 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 207 314 (двісті сім тисяч триста чотирнадцять) гривень 09 копійок, що становить 140 000,00 гривень переданих за договором вартості автомобіля, 54 438 гривень 09 копійок інфляційних втрат та 12 876,00 гривень - 3% річних, а також 2 168 гривень 40 копійок витрат по сплаті судового збору, а всього 209 482 (двісті дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 49 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22.01.2020 року.

Суддя: Л.Г. Якименко