Дата документу 14.01.2020
Справа № 334/8849/18
Провадження № 2/334/446/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Мінадзе Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, Дніпровський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав в позовній заяві зазначила, що 01 серпня 2015 року між, її донькою, ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 було укладено шлюб. За час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З середини 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом постійно не проживали, через постійні конфлікт та суперечки. ОСОБА_5 , з цього часу, була на утриманні своєї матері ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_1 , проживала разом з ними, за адресою: АДРЕСА_1 .

З моменту фактичного розпаду родини по теперішній час ОСОБА_2 не приймає ніякої участі у вихованні доньки, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її життям, здоров`ям, не піклується про її моральний та фізичний розвиток, не бере участі у виховному процесі.

Усі обов`язки щодо виховання ОСОБА_5 виконували лише мама та бабуся.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Дитина тимчасово влаштована, згідно з наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 26.10.2018 № 866 «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_5 » в родину баби - ОСОБА_1 .

Позивач, як особа на утриманні якої знаходиться дитина, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки, права і інтереси, якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_5 .

Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач повідомлений про розгляд справи, у встановленому законом порядку, двічі не з`явився у судові засідання, причини неявки суду не повідомляв. Відповідач надавав суду відзив на позов відповідно до якого він проти позову заперечував, оскільки після смерті дружини він не може вільно бачитись з донькою через те, що ОСОБА_1 категорично відмовляється іти з ним на контакт. З даної ситуації він звертався до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, однак питання вирішено не було. З позовними вимогами відповідач не згоден в повному обсязі, у зв`язку із їх безпідставністю та наявністю в нього бажання виховувати доньку. Аналогічної позиції, відповідач дотримувався, надаючи пояснення у судових засіданнях.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з`явився, надав суду висновок від 21.05.2019 року про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Представник третьої особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, у судовому засіданні позов підтримала, також надала суду висновок від 17.12.2019 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Представник третьої особи Дніпровський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 СК України, оскільки батько і матір можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що 01 серпня 2015 року між ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 було укладено шлюб. За час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Після смерті матері у зв`язку із неможливістю відшукання батька, дитина була тимчасово влаштована, згідно з наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 26.10.2018 року № 866 «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_5 » в родину баби - ОСОБА_1 , до вирішення надання статусу дитині.

Службою у справах дітей Токмацької районної державної адміністрації була проведена відповідна робота, з`ясовано думка батька щодо подальшої долі дитини, оформлено акт обстеження умов проживання родини ОСОБА_6 (батьків ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проведення обстеження батьків ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було з`ясовано, що будинок належить на праві власності ОСОБА_7 . Також, зі слів батьків ОСОБА_2 , з`ясовано, що він мешкає в м. Запоріжжя у Хортицькому районі (точна адреса їм невідома) та працює на СТО.

Згідно з актом обстеження умов проживання родини ОСОБА_6 ( батьків ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 , складеного комісією виконавчого комітету Новенської сільської ради від 17.04.2019 року, умови проживання в будинку належні: чисто, затишно, є необхідні меблі та побутові приладдя. Зі слів батьків ОСОБА_2 , з`ясовано, що він мешкає: АДРЕСА_3 .

Тобто, відповідач за місцем реєстрації не проживає, його офіційне місце знаходження невідоме.

Відповідно до листа КЗ «ЗЗСШ № 7 І-ІІ ступенів» ЗОР від 02.05.2019 № 262 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є вихованкою молодшої групи дитячого садка. Батько - ОСОБА_2 жодного разу до закладу не приїжджав, не телефонував, зв`язку з вихователями та працівниками закладу не має. Вихованням дитини займається бабуся - ОСОБА_1 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_10 , ОСОБА_1 батько дитини - ОСОБА_2 не займається утриманням та вихованням доньки з середини 2017 року.

З 17.10.2017 року по 10.10.2018 року ОСОБА_2 , перебував на консультативному обліку у КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоідів.

Відповідно до інформації наданої Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного Управління національної поліції в Запорізькій області, ОСОБА_2 було засуджено 24.11.2006 року , за ч.2 ст.187, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 22.11.2013 року за закінченням строку відбування покарання.

Відповідно до відомостей наданих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області з центральної бази ДРФО України, щодо доходів ОСОБА_2 за період І-ІІІ квартал 2019 року - інформації про доходи немає.

Згідно з листом Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 20.08.2019 № 2316/03 у грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до центру щодо отримання юридичної консультації з метою вирішення питання проживання дитини разом з батьком. Фахівцями Центру була надана допомога у підготовці документів до підготовчого судового засідання (на якому батько був присутнім) та після засідання звернувся знову задля допомоги у отриманні довідок щодо погашення судимості, про стан здоров`я, котрі вимагав суд. Юрисконсультом було рекомендовано зібрати докази, які вимагає суд, для вирішення справи на його користь. На початку липня 2019 року у телефонному режимі ОСОБА_2 було запрошено до Центру на юридичну консультацію перед черговим судовим засіданням, але він до Центру так і не з`явився. Зателефонував лише 14 липня 2019 року та повідомив, що за станом здоров`я він не в змозі виховувати доньку, проти проживання дитини з бабою не заперечує.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює, як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків та характеризує ОСОБА_2 з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

На підставі ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, є хронічними алкоголіками або наркоманами, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців.

У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Батько малолітньої ОСОБА_5 , відповідач - ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому суд вважає за доцільне позбавити його прав у відношенні доньки ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття починаючи з дня подання заяви до суду.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, Дніпровський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина, аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи стягнення з 28.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14 січня 2020 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.