ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/382/19 Номер провадження 22-ц/814/191/20Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

За участю секретаря судового засідання: Ряднини І.В.,

Позивача ОСОБА_1 , третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Любов Григорівна про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, визнання недійсним договору про видачу траншу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, постановлену без участі сторін 30 жовтня 2019 року під головуванням судді Іващенко Ю.А.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», з участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Лубенського міськрайонного нотаріального округу Ставицької Любов Григорівни, про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, визнання недійсним договору про видачу траншу.

Одночасно з цим позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позовних вимог, уточнивши вимоги у якій, просив зобов`язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Кінаш Дарію Сергіївну заборонити вчиняти певні дії, а саме: реалізацію на електронних торгах нежитлового приміщення загальною площею 89,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії - реалізації на електронних торгах нежитлового приміщення загальною площею 89,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , поданій у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Любов Григорівна про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, визнання недійсним договору про видачу траншу - відмовлено.

З даною ухвалою не погодився позивач ОСОБА_1 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції в цій частині скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апелянт вважає таке рішення суду необґрунтованим, вказуючи на те, що відчуження нежитлового приміщення зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду у даній справі, а тому суд має заборонити державному виконавцю вчиняти певні дії у виконавчому провадженні, спрямовані на реалізацію описаного та арештованого майна.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати недійсною кредитну угоду №108-ЛМ від 08 травня 2008 року, укладену між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк»; визнати недійсним договір іпотеки №108-ЛМ від 08 травня 2008 року, укладений між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк», посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Любов Григорівною, зареєстрований в реєстрі за №1556 від 08 травня 2008 року; визнати недійсним договір поруки №108-ЛМ від 08 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; визнати недійсним договір поруки №108-ЛМ від 08 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; визнати недійсним договір про видачу траншу №108-ЛМ від 08 травня 2008 року, укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили є неприпустимим.

Вирішуючи питання обґрунтованості такого висновку місцевого суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно роз?яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Позивач просив суд забезпечити заявлені ним позовні вимоги шляхом зобов`язання заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Кінаш Дарію Сергіївну заборонити вчиняти певні дії, а саме: реалізацію на електронних торгах нежитлового приміщення загальною площею 89,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності позивачу.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Кінаш Д.І. від 28 серпня 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» для визначення вартості арештованого нежилого приміщення загальною площею 89,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні №56208448.

Вказане виконавче провадження відкрито на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 травня 2016 року, яке набрало законної сили, у справі №539/1298/15-ц, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено повністю Рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 108-ЛМ від 08.05.2008 року в розмірі 66942,58 доларів США, що складає 1 457 339 гривень 94 копійки. В зустрічному позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання угод недійсними відмовлено.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не вказують на їх невідповідність обставинам справи.

Посилання апелянта на те, що реалізація нежитлового приміщення утруднить чи зробить неможливим виконання рішення у цій справі не вказує на наявність права забезпечити позовні вимоги шляхом зупинення виконання рішення, яке набрало законної сили, ухваленого у іншій справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 січня 2020 року.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук