Провадження № 2/243/232/2020
15 січня 2020 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Нікіфорової В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
27.09.2019 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона та її мати ОСОБА_4 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 . В будинку зареєстровані її брат - ОСОБА_3 , який не проживає в ньому з 2012 року, та племінниця - ОСОБА_2 , яка не проживає в будинку з 2008 року, особистих речей в будинку не мають. Реєстрація відповідачів в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, тому вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивачка та її представник адвокат Бутко О.О. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.5).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином (а.с.50, 57). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та ухвалити заочне рішення.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.6).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.
На підставі рішення виконкому Слов`янської міської ради № 615/5 від 20.10.2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.9-10).
З довідки, виданої виконавчим комітетом Слов`янської міської ради 20.09.2019 року та копії домової книги для приписки громадян, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані АДРЕСА_2 позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та брат позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с.17-20).
Згідно Акту № 414 від 20.09.2019 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Северний», вбачається, що по теперішній час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають у спірному будинку з 2008 року та з 2012 року відповідно (а.с.21).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
За змістом ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідачі мають бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх право користування будинком АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
Позивач не наполягає на стягнення з відповідачів судового збору, який суд покладає на позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення виготовлений 20 січня 2020 року.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області Д.В. Воронков