Провадження № 2-з/761/554/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-які дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири до подачі позову до суду,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ч. 2 ст. 149 ЦПК України, шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики від 18.07.2017 року та визнання недійсним договору іпотеки від 18.07.2017 року. Зазначає, що 18.07.2017 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики. В забезпечення виконання умов договору, 18.07.2017 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О. від 14.12.2009 року. Умовами договору іпотеки (п.6) передбачено позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-який момент, включаючи умови продажу ОСОБА_2 предмету іпотеки самостійно від імені ОСОБА_1 04.07.2020 року заявник виявив у поштовій скриньці лист ОСОБА_3 від 26.05.2020 року, в якому було повідомлено про укладення ОСОБА_2 22.05.2020 року договору відступлення права вимоги за договором та договором іпотеки, а також про вимогу щодо сплати заборгованості протягом 30 днів з дати отримання та намір продати від свого імені чи прийняти у власність предмет іпотеки. Тому, у заявника є підстави вважати, що нерухоме майно, без його згоди може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову він може бути безпідставно позбавлений права повернути у власність свою квартиру. Вказане може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки таке виконання рішення в разі задоволення позову має наслідком звільнення нерухомого майна від обмежень договору іпотеки та відсутність правових підстав третіх осіб щодо розпорядження майном.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, за приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Так зазначив Верховний Суд у постнові від 17.10.2018 р. у справі №183/5864/17-ц.

Також в зазначеній постанові Верховний Суд наголосив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, необхідно обґрунтувати існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, зазначити чим керувався суд, визначаючи співмірність застосованого ним виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, вказати, яким чином суд пересвідчився, що між сторонами дійсно існує спір, надати оцінку доводам заявника щодо забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності таких вимог.

Заявник зазначає, що потенційним предметом позову буде визнання недійсним договору позики від 18.07.2017 року та визнання недійсним договору іпотеки від 18.07.2017 року укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд не вважає обгрунтованими доводи заявника щодо утруднення або неможливості виконання рішення суду в частині визнання недійсним договору позики та договору іпотеки в разі не застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не дадано доказів щодо можливих недобросовісних дій відповідача.

Крім того, судом враховуються висновки Верховного Суду , викладені у постанові від 13.03.2019р. по справі №755/1357/18 в частині нормативно-правового обґрунтування щодо прийняття судом рішення за заявою про забезпечення позову.

Так, колегією суддів зазначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За таких обставин, суд вважає за можлтиве відмовити у задоволенні заяви проз

абезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 352, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 13.07.2020 року.

Суддя: