Номер справи 623/4146/20
Номер провадження 2-з/623/44/2020
УХВАЛА

іменем України

24 грудня 2020 року м. Ізюм

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Одарюк М.П.,

вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович та просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 18.09.2020 року № 9393 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.

23 грудня 2020 року позивач надала суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 18.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем за реєстровим номером 9393, по виконавчому провадженню № 63135423, яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Дениса Олеговича про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості за кредитною лінією, відкритою на підставі договору про надання споживчого кредиту № 1-1, укладеного між ПАТ « Фінансова компанія « Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 коштів у сумі 3000,00 грн. до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Верховного суду від 14 серпня 2019 року у справі №521/8746/18 зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає про триваюче утримання коштів із заробітної плати на погашення боргу по оскаржуваному виконавчому напису, і відсутність можливості повернути кошти, утримані з заробітної плати.

Частиною 10 ст.150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Із змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову фактично наперед вирішує спір по суті, що відповідно до вимогстатті 150 ЦПК Україниє недопустимим.

Суд, вивчивши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява позивача не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, адже виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 означеного Закону). Крім того, види забезпечення позову, які просить застосувати позивач, фактично тотожні із заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк