Справа № 569/8995/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу № 569/8995/20 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу ДВС Західногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про звільнення майна з під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського міського відділу ДВС Західногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про звільнення майна з під арешту.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 . При зверненні до нотаріуса за оформленням спадщини було виявлено, що Рівненським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області 14 березня 2011 року було накладено арешт на все належне його батькові майно.

При зверненні в Рівненський міський відділ ДВС йому було надано витяг зі спец розділу ВП від 05 грудня 2019 року, відповідно до інформації з якого було встановлено, що арешт було накладено в межах виконавчого провадження №24431767 з виконання виконавчого листа від 13.11.2009 року №6-1899, виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення 306475,12 грн. боргу з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа-Банк».

Згідно листа Рівненського міського відділу ДВС №11635 від 06.10.2016 року встановлено, що вказане виконавче провадження було завершене 03.09.2013 року, а виконавчий документ повернутий стягувачеві без виконання.

Звільнити майно з-під арешту ДВС самостійно не може, оскільки вчинення будь-яких виконавчих дій по завершеному виконавчому провадженню не передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

З моменту повернення виконавчого документу та станом на теперішній час виконавчий документ повторно до відділу ДВС не пред`являвся та на виконанні не перебуває.

Таким чином, виконавчий документ повинен бути пред`явлений до виконання на протязі трьох років, як зазначено в п.1. ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто строк на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 03вересня 2016 року, проте вже понад сім років стягувач повторно не пред`являв такий виконавчий документ.

Вважає, що є всі підстави для звільнення майна з під арешту.

Ухвалою Рівненського міського суду від 11 червня 2020 року розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Начальник Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н. надала суду заяву вх. № 36313 від 29.07.2020 року, про розгляд справи без участі представника Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на усе майно, належне ОСОБА_2 накладено арешт в межах виконавчого провадження №24431767 з виконання виконавчого листа від 13.11.2009 року №6-1899, виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення 306475,12 грн. боргу з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа-Банк».

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Рівненській області.

З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 являється батьком позивача.

Відповідно до Реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстру заборон відчуження нерухомого майна виявлено, що Рівненським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області 14 березня 2011 року було накладено арешт на все належне майно, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з витягом зі спец розділу ВП від 05 грудня 2019 року, відповідно до інформації з якого було встановлено, що арешт було накладено в межах виконавчого провадження №24431767 з виконання виконавчого листа від 13.11.2009 року №6-1899, виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення 306475,12 грн. боргу з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа-Банк».

Згідно листа Рівненського міського відділу ДВС №11635 від 06.10.2016 року встановлено, що вказане виконавче провадження було завершене 03.09.2013 року, а виконавчий документ повернутий стягувачеві без виконання.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту повернення виконавчого документу та станом на теперішній час виконавчий документ повторно до відділу ДВС не пред`являвся та на виконанні не перебуває.

Таким чином, суд вважає, що виконавчий документ повинен бути пред`явлений до виконання на протязі трьох років, як зазначено в п.1. ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто строк на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 03вересня 2016 року, проте вже понад сім років стягувач повторно не пред`являв такий виконавчий документ.

Згідно положень п.2 ч.1ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV(у редакції, чинній на день винесення постанови від 03.09.2013 року)виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV(в редакції, чинній на день винесення постанови від 03.09.2013 року), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Передбачені ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року N 606-XIVобставин, існування яких є виключенням для зняття арешту, накладеного на майно боржника, відсутні.

Статтею 19Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV(у редакції, чинній на день винесення постанови від 03.09.2013 року) державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Норма статті 41 Конституції України, положення якої кореспондуються із положеннями ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положення ст.319 ЦК України передбачають, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" (надалі - Постанова N 5) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Положеннями ст. 396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що накладення арешту на все майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 є перешкодою у оформленні спадщини, а також відсутності підстав для існування такого арешту, суд вважає за необхідне задовольнити позов та звільнити майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу ДВС Західногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про звільнення майна з під арешту - задовольнити.

Звільнити усе належне, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно з під арешту, накладеного в межах виконавчого провадження №24431767.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області або безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Рівненського міського відділу ДВС Західногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), адреса місцезнаходження: м. Рівне, вул. Замкова. 22а.

Суддя Н.Г. Кучина