КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року місто Київ.

Справа 761/15250/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15371/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.

суддів Олійника В.І., Кулікової С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року (у складі судді Притули Н.Г., повний текст рішення виготовлений 24.10.2020 року)

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

У травні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Обгрунтовуючи його тим, що від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_4 . Після припинення спільного проживання, позивач не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

З врахуванням уточнення позовних вимог (в судовому засіданні 05.08.2020 року), просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, з дня пред`явлення позову.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 26 травня 2020 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , 20.11.2020 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) звернувся з апеляційною скаргою , в якій просить скасувати рішення в частині часткового задоволення позовних вимог та відмовити у задоволенні вимог повному обсязі.

Відповідач посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, помилковість висновків суду щодо доведеності позовних вимог, оскільки судом безпідставно та не вірно було встановлено що неповнолітня дитина з 24.05.2020 року проживала з матір`ю, в матеріалах справи відсутні будь які докази на підтвердження даних обставин.

Згідно Довідки ЖБК «Знання АНУ» № 405 від 20 липня 2020 року дитина проживає з батьком.

Вказує, що позивач не працює не має доходів, спільна дитина сторін час від часу перебуває з мамою, відповідач ОСОБА_2 добровільно надавав матеріальну допомогу в сумі 10 000 грн. впродовж 2-х місяців, за які суд стягнув з нього аліменти, що визнала в судовому засіданні позивач.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, та безпідставність доводів апеляційної скарги. Також зазначає, що головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Києва) Мороз Л.Є. 17.11.2020 року відкрито виконавче провадження.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

За змістом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2014 року.

Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками зазначені - ОСОБА_2 - батько та ОСОБА_3 - мати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб розірвано, проте копія такого рішення суду надана не була.

Задовоьняючи позов про стягнення аліментів на утримання дитини з травня по 01 серпня 2020 року суд виходив з того, що відповідачем не було надано письмових доказів. що він у вказаний період надавав кошти позивачу на утримання дитини.

В той же час позивачка в судовому засіданні зазначила, що відповідач після припинення спільного проживання приймав участь в матеріальному забезпеченні дитини та надавав кошти на її утримання в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд в порушення вказаної норми, безпідставно не врахував пояснення позивача, щодо добровільного надання матеріальної допомоги відповідачем в сумі 10 000 грн. щомісячно в тому числі і з 26.05.2020 року по 01.08.2020 року.

Ні в суді першої інстанції , ні у відзиві на апеляційну скаргу позивач не посилається на те, що вказані пояснення вона дала під примусом і вони не відповідають дійсності.

Також суду не надано доказів, що 10 000 грн. у місяць не достатньо для забезпечення потреб дитини на яку стягнуто аліменти, а тому в задоволенні позову слід відмовити .

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають наданим доказам, суд допустив порушення процесуальних норм, що призвело до ухвалення незаконного рішення. а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання даного позову відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір, сплачений відповідачем за подачу апеляційної скарги, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення аліментів з 26 травня 2020 року до 01 серпня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 26 травня 2020 року і до 01 серпня 2020 року.

Компенсувати ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1261 грн. 20 к., сплаченого ним 29 листопада 2020 року на розрахунковий рахунок UA0026010, отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, ідентифікаційний код отримувача 38050812, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код установи банку 899998, згідно квитанції № ПН107459С1, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді: