465/4277/20
2-з/465/82/20
У Х В А Л А

іменем України

"24" грудня 2020 р. Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чубика Богдана Григоровича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Разом із позовом, представником позивача - адвокатом Чубик Б.Г., подано заяву про забезпечення позову у даній справі, у якій він просить постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що 08.11.2019 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваль Ольгою Миколаївною за №1542. В інтересах позивача на підставі довіреності діяв ОСОБА_3 , який шляхом обману заволодів зазначеною квартирою, яка належала позивачу. ОСОБА_3 не повертає позивачу кошти та уникає з ним зустрічі. Внаслідок чого, ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів щодо шахрайських дій ОСОБА_3 . По даному факту відкрито кримінальне провадження №0000454 за ознаками ч.3 ст. 190 КК України і проводиться досудове розслідування, під час якого з`ясовано, що ОСОБА_1 знятий з місця реєстрації без визначеного місця проживання.

Просить заяву задовольнити, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 51,0 кв.м., власницею якої є ОСОБА_2 та заборонити останній вчиняти дії щодо передачі у користування чи у власність квартири АДРЕСА_1 загальною площею 51,0 кв.м.

Вивчивши матеріали заяви приходжу до наступного висновку.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відтак при розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір, предметом якого є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

З матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що 24.10.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено довіреність про те, що ОСОБА_3 зобов`язується продати належну позивачу квартиру АДРЕСА_1 . Довіреність зареєстрована в реєстрі за №2144 та видана строком на 1 рік.

Згідно договору купівлі-продажу серії НОЕ№062828 від 08.11.2019 року, ОСОБА_1 , від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_3 , продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 51,0 кв.м. У свою чергу, ОСОБА_2 сплатила вартість квартири у розмірі 608 750 грн.

Із нотаріально посвідченої заяви (зареєстрована в реєстрі за №505) вбачається, що 21.11.2019 року, ОСОБА_1 одержав від ОСОБА_3 кошти за продаж квартири АДРЕСА_1 загальною площею 51,0 кв.м. в сумі 125 000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 21.07.2020 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Однак, заявником не зазначено доказів в обгрунтування підстав вважати, що за час розгляду даної справи відповідачі планують здійснювати подальше відчуження спірного майна.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору між сторонами є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, безпосередньо стосовно самого нерухомого об`єкта спору майнового характеру між сторонами не існує.

Разом з тим, у випадку задоволення позову таке рішення суду не підлягає примусовому виконанню, не є майновим та не носить зобов`язального характеру.

За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову не призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення.

Керуючись статями 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чубика Богдана Григоровича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мартьянова С.М.