РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі Терлецькому В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася в суд із позовом, в якому просить стягнути аліменти із ОСОБА_2 на її, позивача, користь, на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень по 10 000 (десять тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з часу подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Позов обгрунтовує тим, що 03 квітня 2009 року між нею, позивачем, та ОСОБА_2 у Шевченківському районному судді м. Львова розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу вони, позивач та відповідач, відновили стосунки, проживали однією сім`єю , вели спільне господарство та народили ще двох дітей. На даний час мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають з нею, позивачем, та перебувають на повному її, позивача, утриманні, що стверджується довідками з ЛКП. Добровільно відповідач аліменти відмовляється сплачувати, дітьми не цікавиться жодної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 цього кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При стягненні аліментів з боржника позивач просить врахувати, що відповідач, є працездатною особою, добре забезпеченим чоловіком, який немає інших утриманців та має матеріально змогу утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу для їхнього повноцінного розвитку. Їй, позивачу, самій складно забезпечити трьох дітей всім необхідним без допомоги відповідача, вона, позивач, не має можливості заробляти більше коштів, які б покривали всі витрати необхідні по утриманню дітей та забезпеченню необхідними продуктами харчування, одягом та всім необхідним відповідно до віку дітей та способу життя яким вони привикли жити. Відповідач вигнав її, позивача, з місця їхнього спільного проживання, застосовував до неї неодноразово силу, вона змушена винаймати житло з дітьми і весь тягар утримання орендованого житла лежить на ній і це є додаткові витрати по утриманню дітей. Вирішити спір у добровільному порядку не виявляється можливим, тому для захисту інтересів дітей вона, позивач, змушена звертатися до суду. З метою захисту інтересів дітей вона, позивач, змушена просити суд стягувати кошти на утримання дітей у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, по 10 000 (десять тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з часу подачі позовної заяви і до повноліття дітей.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд позовні вимоги задоволити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, вказує на те, що сплачувати аліменти на дітей у сумі по 10 000 (десять тисяч) гривень на кожну дитину він не має можливості, проте не заперечує проти стягнення аліментів у мінімальному розмірі, передбаченому законом. Разом з тим, подав клопотання про призначення у цивільній справі судово - біологічної (судово - генетичної) експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

В чергове судове засідання позивач та представник позивача не прибули, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, при постановленні рішення врахувати дані з реєстру судової влади, які характеризують відповідача.

В чергове судове засідання відповідач та представник відповідача не прибули, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням рішення у справі, зважаючи на стадію судового процесу та розумні строки розгляду справи.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2009 року у цивільній справі №2-1397/2009, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Згідно копій свідоцтв про народження дітей, позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частина 3 зазначеної норми закону вказує на те, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, тобто по 10 000 (десять тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, проте до позовної заяви не долучено належних та достатніх доказів на обґрунтування саме такої суми, яку зазначає позивач.

Відповідачем до матеріалів справи долучено інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, №167350251 від 21.05.2019р. (а.с. 32 - 39), згідно якої, позивачу на праві приватної власності належить: земельна ділянка у с. Потелич Жовківського району Львівської області; житловий будинок у АДРЕСА_1 ; квартира у м. Жовква; квартира на праві спільної часткової власності у м. Жовква. Дані відомості позивачкою не спростовано.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 28.08.2019р., інформація про доходи відповідача, ОСОБА_2 , відсутня.

Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до вимог ст.184 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, починаючи з 18.06.2019р. (з часу пред`явлення позову).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Положення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі визначено у ст. 184 СК України. Однак, даною нормою не визначено порядку стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на двох і більше дітей, і зокрема, не визначено кінцевого строку, протягом якого такі аліменти стягуються.

Нормою, яка регулює подібні правовідносини є ч. 2 ст. 183 СК України, якою врегульовано порядок стягнення аліментів на двох і більше дітей у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно цієї норми, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З огляду на зазначене, застосовуючи аналогію закону слід визначити єдиний розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають стягненню до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому суд відхиляє клопотання сторони відповідача про призначення судової генетичної експертизи, оскільки таке клопотання виходить за межі предмету позову.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 12, 81, 82, 258, 259, 263-265, 352, 354, ЦПК України,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень по 2 000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 01.12.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору в користь держави.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України, цей строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 : ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ).

Суддя В. Кузь