Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/637/19
Провадження № 2/506/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2020 смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бурдинюк О.С.

секретаря Гушкана Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Окни Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, Окнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання батьківства, -

В с т а н о в и в:

25 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батьком малолітньої ОСОБА_3 та зобов`язати Окнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження № 13 від 06.12.2011 року, складеного виконавчим комітетом Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши наступні відомості про батька дитини: прізвище, ім`я, по батькові - ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство - громадянин України, місце проживання - с. Гулянка, Окнянський район, Одеської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в кінці грудня 2010 року він познайомився з ОСОБА_2 , яка на той час проживала разом зі своєю бабусею, вони почали зустрічатися. ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач народила доньку ОСОБА_3 . Після народження дитини, бабуся вигнала ОСОБА_2 , разом з донькою з дому, і він (позивач) запропонував їй проживати разом. Через декілька місяців, після того як вони почали проживати разом, він запитав у ОСОБА_2 хто є батьком дівчинки, на що отримав відповідь, що це не його справа і якщо в подальшому будуть подібні запитання, то вона припинить будь-які стосунки з ним. Після, такої відповіді він більше не підіймав питання батьківства. Протягом двох років вони проживали разом, і дівчинка росла у нього на очах, займався її вихованням, бачив її перші кроки та забезпечував одягом, продуктами харчування. У 2014 році ОСОБА_2 без будь-яких пояснень покинула його, залишивши з ним свою доньку ОСОБА_3 , та більше життям доньки не цікавилась. 24.07.2019 року працівниками служби у справах дітей Окнянської РДА, було здійснено виїзд комісії до с. Гулянка та встановлено факт проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , разом з ним та було йому рекомендовано вирішити питання щодо юридичного оформлення документів, у протилежному випадку дитина буде відібрана та поміщена до дитячого будинку. Дані обставини змусили його звернутися до суду.

Ухвалою від 11 грудня 2019 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволені позову, додатково пояснивши, що після народження дитини він не знав, що є її батьком, оскільки відповідач приховувала цей факт і, крім того, на момент ймовірного зачаття, також зустрічалася з іншими чоловіками, тому він не міг бути впевнений, що це саме його донька, однак, пройшовши дослідження ДНК на батьківство у серпні 2019 року він остаточно пересвідчився, що він батько ОСОБА_3 . Позивач також зазначив, що одного дня у 2014 року, відповідач пішла з дому, без будь-яких пояснень, залишивши доньку, він намагався її шукати, однак, результату ніякого не було. Нещодавно сусіди говорили, що вона з`являлася в селі, розказуючи, що в неї нова сім`я, однак, побачити свою доньку ОСОБА_3 , навіть не виявила бажання.

Відповідачу направлялися судові повістки про виклик у судові засідання за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак, до суду повернулися повідомлення про вручення судової повістки з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.47, 62/.

При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними, в зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у її відсутність.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, та пояснила, що комісією здійснювалась перевірка умов проживання малолітньої ОСОБА_3 , підчас якої встановлено, що в житловому помешканні є всі необхідні меблі, санітарний стан задовільний, сім`я забезпечена продуктами харчування, малолітні дитина чиста, мала всі необхідні речі, відвідує школу, а позивач на обліку, як неблагонадійна сім`я не перебуває.

Представник третьої особи - Окнянського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, в судове засідання не з`явився, однак надав клопотання, у якому просив розгляд справи провести у його відсутність /а.с.49-52/.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи - Служби у справах дітей, допитавши малолітню ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Позивач в зареєстрованому шлюбі не перебуває та не перебував.

Дитина ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_1 /а.с.7/. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Факт народження дитини /актовий запис №13/ зареєстровано виконкомом Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одесьої області 06 листопада 2011 року /а.с.13/.

Як вбачається з листа від 22.10.2019 року, працівниками служби у справах дітей 24.07.2019 року був проведений профілактичний рейд на території с. Гулянки Окнянського району Одеської області, та було встановлено факт проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з особою, яка документально не перебуває в родинних відносинах - ОСОБА_1 , якому було роз`яснено про необхідність встановлення батьківства, в протилежному випадку - дитина буде відібрана /а.с.11/.

Згідно довідки від 29.10.2019 року, виданої Гулянським старостинським округом Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не проживає разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.14/.

Як вбачається з результату дослідження №23667 від 27.08.2019 року вірогідність батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 складає 99,999999% /а.с.8/.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, зважаючи на доведеність факту батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Разом з тим, суд не погоджується з вимогою позивача в частині зобов`язання Окнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження № 13 від 06.12.2011 року, складеного виконавчим комітетом Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Таким чином, вимога позивача в частині зобов`язання вчинити певні дії третьої особи - органу державної реєстрації актів цивільного стану,є безпідставною.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 768, 40 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: Одеська область , Окнянський район, с. Гулянка) до ОСОБА_2 (РНОКПП не відомий, ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: Одеська область, Окнянський район, с. Гулянка), треті особи: Служба у справах дітей Окнянської районної державної адміністрації Одеської області (, місце знаходження: Україна, Одеська область, смт Окни, вул. Комарова, 2), Окнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, місце знаходження: Україна, Одеська область, смт Окни, вул. Першотравнева, 31), про визнання батьківства - задовольнити частково.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця Одеської області, Красноокнянського району, с. Гулянка, зареєстрованого: Одеська область, Окнянський район, с. Гулянка, батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки Одеської області, Красноокнянського району, с. Гулянка.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП не відомий, ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: Одеська область, Окнянський район, с. Гулянка) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: Одеська область, Окнянський район, с. Гулянка) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення у порядку визначеному п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст судового рішення складено 06.02.2020 року.

СуддяО. С. Бурдинюк