Справа № 2-2035/11
Провадження № 2-п/487/21/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Темнікової А.О., за участю секретаря судового засідання Демиденко Н.В., представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сіхарулідзе Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву відповідача ОСОБА_1 , який діє через свого представника адвоката Сіхарулідзе Дмитра Геннадійовича, про перегляд заочного рішення від 19.04.2012 року та додаткового заочного рішення від 10.08.2012 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 19.04.2012 року по справі №2-2035/11 (провадження 2/1412/2251/12) було частково задоволено позов ПАТ «Мегабанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» 181058 гривень 37 копійок в погашення за кредитним договором №12-14П/2008 від 23.01.2008 року; 1820 гривень судових витрат. Солідарне стягнення з відповідачів звернуто на предмет застави за договором від 23.01.2008 року - вантажний автомобіль «RENAULT MAGNUM 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу з публічних торгів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» 27946 гривень 60 копійок за договором застави від 23.01.2008 року. В решті вимог банку відмовлено.

Додатковим заочним рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва по даній справі від 10.08.2012 року було вирішено: солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в сумі 181058 гривень 37 копійок заборгованості за кредитним договором №12-14П/2008 від 23.01.2008 року звернути на предмет застави за договором від 23.01.2008 року - вантажний автомобіль «RENAULT MAGNUM 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу з публічних торгів.

Відповідач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сіхарулідзе Д.Г., звернувся 13.07.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва 13.07.2020 року з заявою про перегляд заочного рішення від 19.04.2012 року та додаткового заочного рішення від 10.08.2012 року

Заява обґрунтована тим, що відповідач не був присутнім у судовому засіданні, судових повісток не отримував, відомостей про розгляд справи не мав. Позовні вимоги не відповідають нормам Закону та Договору, є безпідставними та порушують права відповідача, а заочне рішення є таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сіхарулідзе Д.Г. підтримав заяву про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити, надавши пояснення, аналогічні змісту заявлених вимог. Зазначив, що просить скасувати як заочне рішення від 19.04.2012 року, так і додаткове заочне рішення від 10.08.2012 року.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, у судове засідання не з`явились, що, згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

За змістом ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, ст. 288 ЦПК України, закріплено, як підставу для скасування заочного рішення наявність одночасної сукупності двох підстав - якщо буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів Верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Європейський суд в ряді рішень зазначає: якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata.

З огляду на викладене, у зв`язку з не встановленням у судовому засіданні сукупності підстав, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає. Також суд враховує, що перегляд заочного рішення після спливу понад 8 років з моменту його прийняття, без обов`язкового встановлення всіх обставин, зазначених у ст. 288 ЦПК України, може порушити принцип правової визначеності та остаточності судового рішення.

Керуючись ст.287, 288 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 , який діє через свого представника адвоката Сіхарулідзе Дмитра Геннадійовича, про перегляд заочного рішення від 19.04.2012 року та додаткового заочного рішення від 10.08.2012 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не піддягає.

Повний текст ухвали складено 28.07.2020 року.

Суддя А.О. Темнікова