16 січня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Панченко О.М.
за участю секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.02.1988 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім`ї та побуту, ведення господарства. Більше двадцяти років проживають окремо, ведення сімейного бюджету та спільного господарства між сторонами припинено. Шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу немає. У зв`язку із чим позивач і звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.
Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині свого позову просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.
Оскільки відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 1988 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 216 (а.с. 6).
Від даного шлюбу спільних дітей не мають.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.
Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,13, 81, 141, 263, 265, 273, 280-283,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 лютого 1988 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 216 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: О.М. Панченко