РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 Провадження №2/425/23/20

Справа №425/2524/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Окрошко О.О.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

установив:

18.07.2019 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача в інтересах позивача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо- транспортної пригоди посилаючись на такі обставини.

28 серпня 2018 року о 18-00 год. у м. Рубіжне, на перехресті вул. Б.Хмельницького та вул. Іванова, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля марки Daewoo Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ,та автомобіля марки Mazda -323, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який є власником цього транспортного засобу.

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.05.2019, у справі №425/1208/19, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок дорожньої транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. У відповідності до проведеного експертного автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальних збитків становить 105395,47 грн.

Відповідачем було застраховано цивільно - правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПАТ «СК «ПЗУ Україна», яка встановила суму страхового відшкодування та виплатила ОСОБА_1 - 51340,22 грн., а тому сума не відшкодованого збитку становить 54055,25 грн. ( 105395,47 грн. -51340,22 грн.).

Оскільки розмір витрат на ремонт транспортного засобу підтверджено належним чином, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, вважає, що саме з відповідача, як з власника джерела підвищеної небезпеки, підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальним розміром завданої матеріальної шкоди на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобілю.

Просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 54055,25 грн.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 01.08.2019 цей позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

28.08.2019 до суду найшов відзив на позов, в якому представник відповідача-

ОСОБА_6 зазначає, що наданий позивачем висновок №108 від 01.03.2019 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу, яким вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, дорівнює ринковій вартості транспортного засобу і становить 105395,47 грн., не містить положень, вказаних в ч.ч. 3, 7 статті 102 ЦПК України, згідно якої у висновку експерта, який підготовлений на замовлення учасника справи, має бути зазначено, що він попереджений ( обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, у цьому висновку сума матеріальної шкоди розрахована без урахування суми виплаченого позивачу страхового відшкодування та без визначення та урахування залишкової вартості належного відповідачу автомобіля, після дорожньо-транспортної пригоди, яка має бути врахована при визначенні розміру дійсної шкоди, а тому висновок експерта від 01.03.2019 № 108 не відповідає вимогам статті 102 ЦПК України і викликає сумніви у правильності висновків судового експерта. Також, позивач не зазначив у позові і не надав доказів здійснення відновлювального ремонту належного йому автомобіля та понесених витрат. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі, справу просить розглянути в порядку загального позовного провадження ( т. 1, а.с.- 39-42).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 02.12.2019 клопотання представника відповідача задоволено; постановлено розгляд цієї справи проводити в порядку загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, з викликом сторін.

20.02.2020 представник позивача надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій підтримує позовні вимоги від 18.07.2019 у повному обсязі, та просить також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 - 2350,00 грн., з яких : 1350,00 грн. витрати на проведення автотоварознавчого експертного дослідження; 1000,00 грн.- витрати за послуги евакуатора ( дві квитанції по 500грн.) (т.1, а.с.- 118).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.09.2020 закрито підготовче провадження у цій справі та призначено до розгляду по суті з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог. Просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 - 56405,25 грн., з яких: 54055,25 грн.- відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо- транспортної пригоди; 1350,00 грн. витрати на проведення авто- товарознавчого експертного дослідження; 1000,00 грн.- витрати за послуги евакуатора. Позивач також пояснив, що товарознавчу експертизу він замовив самостійно, для підстраховки, а пошкоджений автомобіль після ремонту він продав за 23000 грн, але документів, які підтверджують укладення договору купівлю-продажу та ціну договору у нього немає.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила суду наступне.

Вважає,що висновокекспертного автотоварознавчого дослідження № 108 з оцінки шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу від 01.03.2019 не відповідає вимогам ч.7 статті 102 ЦПК України ,оскільки він не містить положень про те,що експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок .Тому вказаний висновок експерта не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Представник відповідача також зазначила ,що доказів,які підтверджують ціну ,за яку було продано залишки пошкодженого автомобіля позивача не надано ,в той час як вартість залишків має суттєве значення при розрахуванні розміру шкоди. Вважає,що вартість залишків ,відповідно до розрахунку страхового відшкодування -30427 грн.,ліміт відповідальності страховика -100000 грн. Якщо брати до уваги висновок експерта ,то сума шкоди складає 105395,47 грн . За виключенням вартості залишків-сума шкоди становить -74967грн.Страхова компанія виплатила позивачу 51340,22 грн. Отже сума ,що залишилася знаходиться в межах ліміту страхової відповідальності .Таким чином ,позивач мусив заявляти вимоги безпосередньо до страхової компанії .У відповідача не виникає обов`язку по відшкодуванню. Представник відповідача також не визнала вимоги про стягнення додаткових витрат :оплату послуг евакуатора та вартості експертного дослідження, вважає,що ці вимоги повинні бути також заявлені до страхової компанії.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 ,який пояснив, що позивача він не пам,ятає. На замовлення страхової компанії він зробив звіт про визначення вартості шкоди, завданої володільцю транспортного засобу від 02.12.2018 № 11/11. Існує спеціальна програма для визначення вартості розміру шкоди, яка застосовується коли ринкова вартість пошкодженого автомобілю менш ніж вартість відновлювального ремонту, і яку він застосував при складанні вказаного звіту.

Суд, заслухавши усіх учасників справи, свідка, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.05.2019 , ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП - закрито ( т.1, а.с.-10).

З довідки № 186687 про дорожньо- транспортну пригоду, виданої УПП в Луганській області, автомобіль марки Daewoo Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , 28.08.2018 отримав механічні пошкодження, установлені зовнішнім оглядом, а саме: передньої центральної частини та бокової правої частини ( т.1, а.с.-11).

ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ «Україна» листом №1486234 від 05.06.2019 повідомила ОСОБА_8 про те, що страхове відшкодування в розмірі 51340,22 грн. буде перераховано паротягом 5 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату на його карту в КБ «ПриватБанк» (т.1, а.с.13).

Згідно виписки по картці/ рахунку, наданої АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 отримав 08.07.2019 страхове відшкодування в розмірі 51340,22 грн.( т.1, а.с.12).

З висновку №108 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу від 01.03.2019, вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля Daewoo Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 на момент ДТП встановлюється рівній ринковій вартості ТЗ і складає 105395,47 грн. (т.1, а.с.14-19).

Відповідно до страхового акту № UA072/L02/03 від 05.06.2019, прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 51340,22 грн. ( т.1, а.с.86).

Розрахунком страхового відшкодування до страхового акту № UA072/L02/03 встановлено, що згідно звіту №11/11 від 02.12.2018, вартість транспортного засобу на момент страхового випадку складає 82768,16 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 166705,92 грн.,вартість залишків складає 30427,94 грн.,розмір збитку становить 52340,22 грн.; франшиза ( безумовна)- 1000,00 грн.; розмір страхового відшкодування -51340,22 грн.; до виплати 51340,22 грн. (т.1, а.с.-87).

Відповідно до аварійного сертифікату розрахунку визначення заподіяної шкоди № 729/12/18 від 09.12.2018, ринкова вартість пошкодженого автомобіля Daewoo Nubira, реєстраційний номер НОМЕР_1 у післяаварійному стані становить 30427,94 грн., а заподіяна шкода, згідно ст. 30 ЗУ про ОСЦВВНТЗ становить -52340,22 грн. ( т.1, а.с.88-91)

Згідно квитанції до приходного касового ордеру №324, ОСОБА_9 сплатив 1350,00 гривень за послуги з проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди ( а.с.119).

28.08.2018 ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_10 1000,00 грн., двома окремими платежами по 500,00 грн., за транспортування транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 ( т.1, а.с.119).

Суд вважає необхідним зазначити, що виходячи з обставин справи та ціни позову, позивач мусив звертатися з цим позовом до ПАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна»,оскільки вартість залишків транспортного засобу ,відповідно до розрахунку страхового відшкодування складає 30427 ,94 грн.,ліміт відповідальності страховика -100000 грн. На думку позивача сума шкоди складає 105395,47 грн . Якщо з цієї суми виключити вартість залишків 30427,94 грн.,то сума шкоди становить 74967,53 грн. Страхова компанія виплатила позивачу 51340,22 грн. Отже ,сума що залишилася знаходиться в межах ліміту страхової відповідальності .

Суд враховує позицію викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15- ц (провадження № 14-176цс18),де зазначено : ..відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 51 ЦПК , суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до відповідача, який не повинен відповідати за позовом, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів, або замінювати первісного відповідача належним відповідачем, та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Враховуючи те,що позов подано до неналежного відповідача ,суд вважає недоцільним робити аналіз іншим доводам відповідача , оскільки вони можуть стати предметом розгляду справи при зверненні позивача до суду з позовом до належного відповідача.

З урахуванням наведеного,суд дійшов висновку ,що в задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з тим, що його подано до неналежного відповідача.

Суд вважає необхідним роз`яснити позивачу , що відмова в задоволенні цього позову не позбавляє його права повторно звернутися до суду з аналогічним позовом, але з залученням до справи належного відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13,51, 81, 141, 258,259,263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди -повністю.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа- ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання:

АДРЕСА_2 .

Третя особа- Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна», юридична адреса : 04053,м.Київ,вул.Січових Стрільців,будинок 40 ,.

Суддя: В.В. Москаленко