РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/639/20

2/609/318/2020

27 липня 2020 року Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Вознюк В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

вимоги позивача: про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 25 червня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі відповідач) з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

2. Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 , працював водієм філії «Шумський райавтодор» державного підприємства «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Відповідно до наказу № 64-ос від 07 жовтня 2019 року його звільнено з роботи у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Всього за період з квітня 2019 року по жовтень 2019 року включно позивачу нараховано заробітну плату, але на день розрахунку, яким є 07.10.2019 року, йому не виплачено 41 225 гривень 74 копійок.

Довідкою філії «Шумський райавтодор» ДП «Тернопільський облавтодор» № 184 від 07.10.2019 року підтверджено, що позивачу нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 40 522, 29 гривень (в тому числі заробітна плата помісячно: Квітень - 2186, 54 грн.; травень - 3571, 93 грн.; червень - 4574, 80 грн.; Липень - 3204, 47 грн.; серпень - 4954,07 грн.; вересень - 4566, 75 грн.; Жовтень - 17463, 73 грн.), а також компенсацію за роз`їзний характер робіт - 703, 45 гривень.

На виконання судового наказу Шумського районного суду від 14 листопада 2019 року ДП «Тернопільський облавтодор» лише 13 квітня 2020 року, перераховано заборгованість по заробітній платі в сумі 41 225 грн. 74 коп., що підтверджується довідкою філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Затримка по день фактичного розрахунку з 07.10.2019 року по 13 квітня 2020 року становить - 190 днів.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Отже, виплата заробітної плати мала відбутися у жовтні 2019 року, тому для розрахунку беруться виплати за вересень 2019 року (4566, 75 грн.) і серпень 2019 року (4954, 07 грн.).

Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України 08.08.2018 № 78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» кількість робочих днів становила: вересень - 21, серпень - 21 (всього - 42) Таким чином, середньоденна зарплата: 4566, 75 + 4954, 07 = 9520, 82 / 42= 226,68 гривень.

Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за весь період: 226, 68 грн. * 190 днів = 43 069, 20 грн

3. 15 липня 2020 року на адресу Шумського районного суду від представника відповідача надійшло заперечення на позовну заяву від 09.07.2020 р. № 06-02/698, в якому останній вказує, що в позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає щодо обов`язку ДП «Тернопільський облавтодор» здійснити при звільненні виплату середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 07 жовтня 2019р. по 13 квітня 2020р. в сумі 43 069,20 грн.

Вказане твердження позивача ОСОБА_1 не відповідає дійсності

та спростовується наступним.

По - перше, позивачем необгрунтовано та безпідставно пропущено строк звернення з позовною заявою в суд.

Позовна заява подана в Шумський районний суд 19 червня 2020p., звільнено Позивача з роботи 07 жовтня 2019р. згідно наказу № 64-ос в 07.10.2019р., тобто через 8 місяців.

Отже, Позивач безпідставно та без зазначення обгрунтованих підст. порушив строк звернення в суд.

По друге, Позивачем до позовної заяви додається довідка № 184 в 07.10.2019р. про заборгованість заробітної плати, і на підставі цих дани зроблено розрахунок середньоденної заробітної плати. Однак, цей розрахунок середньоденної заробітної плати є невірний.

Позивач, ОСОБА_1 у вересня 2019 року перебував в щорічній відпустці. Відтак, для розрахунку щодо визначення середнього заробітку дохід за цей місяць не може братися до уваги.

Згідно проведеного розрахунку філією «Кременецька ДЕД», до якої було приєднано ліквідовану філію «Шумський райавтодор» середньоденний

заробіток позивача становить 155,28 гривень.

А, отже середньоденна заробітна плата становить 155,28 грн., а не 226,68 грн.

Враховуючи вище наведене розрахунок середнього заробітку за час затримки з дня звільнення по день фактичного розрахунку по 13 квітня 2020р. є завідомо неправдивий і підлягає перерахунку згідно довідки, яку подає філія облавтодор.

По третє: У філії «Кременецька ДЕД» з 14.03.2019р. згідно наказу №18 від 11.03.2019р. у зв`язку із зменшенням обсягу робіт і відсутності фінансування був запроваджений неповний робочий тиждень, а саме три дні робочі , чотири -вихідні дні.

Позивачем заявлено до стягнення середній заробіток за 190 робочих днів із дня звільнення із 07 жовтня 2019р.

Однак, 07 жовтня 2019 р. є останнім робочим днем для Позивачем і в цей день ще не настав строк для нарахування середнього заробітку (копія трудової книжки знаходиться в матеріалах справи).

В той же час, враховуючи неповний робочий тиждень на підприємстві (філії «Кременецька ДЕД») розрахунок робочих днів на підприємстві з 07 жовтня 2019р. не складає 190 робочих днів при трьохденному робочому тижневі на філії.

Відповідно і розмір середнього заробітку за час затримки в розрахунку

перед позивачем має складати за меншу кількість робочих днів із врахування неповного робочого тижня роботи на підприємстві.

Представник відповідача просить під час слухання цієї цивільної справи врахувати їхні заперечення; застосувати строки позовної давності у зв`язку із пропущеним строком звернення з позовною заявою в суд; здійснити розрахунок середнього заробітку за час затримки з дня звільнення із врахуванням трьохденного робочого тижня підприємства і здійсненого розрахунку ДП «Тернопільський облавтодор»; в задоволені позовних вимог відмовити; слухання справи проводити за нашої відсутності.

4. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 26 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 27 липня 2020 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 04.11.1985 р. прийнято на роботу водієм у Шумське районне дорожнє ремонтно-будівельне управління згідно Наказу № 85-к від 04.11.1985 р. Відповідно до Наказу № 93 від 05.03.2002 р. Шумське районне дорожнє ремонтно-будівельне підприємство реорганізоване у філію «Шумський райавтодор» дочірного підприємства «Тернопільський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України». 07.10.2019 р. звільнений з роботи у зв`язку з скороченням чисельності працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України згідно наказу № 64-ос від 07.10.2019 р.

8. Із Наказу ДП «Тернопільський облавтодор» від 09.07.2019 р. № 54 «Про припинення (реорганізацію) філії «Шумський райавтодор» ДП «Тернопільський райавтодор» вбачається, що створено комісію з припинення (реорганізацію) філії «Шумський райавтодор» ДП «Тернопільський райавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

9. Згідно із Наказу філії «Шумський райавтодор» ДП «Тернопільський райавтодор» від 07.10.2019 р. № 64-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » вказується, що ОСОБА_1 - водія звільнено з роботи 07.10.2019 р. у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

10. Відповідно до довідки № 184 від 07.10.2019 р. виданої ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», вбачається, що заборгованість із заробітної плати станом на 07.10.2019 р. становить 40522,29 грн., заборгованість по роз`їздному характеру робіт становить 703,45 грн., в тому числі заробітна плата помісячно: квітень - 2186,54 грн., травень - 3571,93 грн., червень - 4574,80 грн., липень - 3204,47 грн., серпень - 4954,07 грн., вересень - 4566,75 грн., жовтень 17463,73 грн.

11. Як слідує із судового наказу від 14.11.2019 р. по справі № 609/1493/19 стягнено із Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (адреса місцезнаходження: м. Тернопіль вул. О.Кульчицької, 8, Тернопільської області, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість по заробітній платі в сумі 40522 (сорок тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 29 (двадцять дев`ять) коп. та надбавці за розіздний характер робіт в сумі 703 (сімсот три) грн. 45 ( сорок п`ять) коп.

12. Судом встановлено, що згідно довідки від 06.03.2020 р. виданої філією Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» вбачається, що 13.04.2020 р. безготівкове зарахування коштів № 2 № 3 згідно в/д № 609/1493/19 від 16.12.2019 р. про стягнення з ДП №Тернопільський облавтодор» в користь ОСОБА_1 заборгованості по з/п в сумі 41225 грн. 74 коп.

13. Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого Тернопільської обласною державною адміністрацією стверджується, що ОСОБА_1 учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС у 1986 р.

ІV. Оцінка Суду.

14. Частиною 2 статті 15Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

15. Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

16. Відповідно до ч. 1ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу.

17. Стаття 116 КЗпП України зазначає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок.

18. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі ст. 83 КЗпП вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки та додаткової відпустки для працівників, які мають дітей (ст.182-1 КЗпП), тільки в разі звільнення його з роботи, а під час неї - лише за частину цих відпусток за умови, що тривалість наданих йому при цьому щорічної й додаткової відпусток становить не менше 24 календарних днів та що працівник не є особою віком до 18 років. Якщо працівник з не залежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку і за роки, що передували звільненню, суд на підставі ст. 238 КЗпП має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки.

19. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

20. Передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27.03.2013 року у справі № 6-15цс13)

21. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставіст.117 КЗпПстягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

22. Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

23. Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ( постанова у справі № 6-64 цс 13 від 03.2013 року) згідно із ч. 1ст. 117 КЗпП Українив разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені уст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

24. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченоїст. 117 КЗпП України.

25. Абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100(далі Порядок) передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

26. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

27. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року та від 11 червня 2014 року.

28. Час затримки належних позивачу як звільненому 07 жовтня 2019 року працівнику сум, складає період з 07 жовтня 2019 року по 13 квітня 2020 року.

Судом з`ясовано, що розмір середньоденного заробітку за останні два місяця позивача складає 226,68 грн.

29. Як вказано в вище зазначеному порядку після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді, а середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню в сумі 43069,20 гривень.

30. Згідно із вимогами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

31. Суд критично сприймає твердження представника відповідача про те, що позивачем пропущено термін позовної давності на звернення до суду із вказаним позовом з посиланням на ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Так, згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. При цьому, предметом даного спору є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відтак, позивачем ОСОБА_1 не пропущено термін на звернення до суду із вказаним позовом.

Також суд вважає неспроможними твердження відповідача стосовно невідповідності у сумах, які нараховані позивачу згідно довідки №184 від 07 жовтня 2019 року. Оскільки матеріали цівільної справи містять ксерокопію довідки № 184 від 07.10.2019 р. в якій виплата позивачу за вересень становить 4566, 75 грн., а тому довідку № 58 від 03.07.2020 р. долучену прдставником відповідача до заперечення на позовну заяву суд не бере до уваги.

32. За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушенні відповідачем та підлягають захисту судом шляхом стягнення з ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 43069 гривень 20 копійок, з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

33. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 840 грн. 80 коп.

З цих підстав,

керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст..ст. 17,18, 94, 97, 116, 117 КЗпП, ст. 1, 21, 34 Закону України «Про оплату праці», п.п. 5 розділу ІV, п . 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», ст.ст. 2,3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»суд,-

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (місцезнаходження: м. Тернопіль вул. О.Кульчицької, 8, Тернопільської області, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» , яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. О. Кульчицької, 8, , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 середній заробіток за час затримання остаточного розрахунку в сумі 43 069 грн. 20 коп. (сорок три тисячі шістдесят дев`ять гривень 20 коп.).

3. Стягнути з ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (місцезнаходження: м. Тернопіль вул. О.Кульчицької, 8, Тернопільської області, ) на користь держави (ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 27 липня 2020 року

Суддя: О. В. Ковтунович