Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1303/19

Провадження № 2/943/572/2020

23 липня 2020 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Кос І.Б.,

за участю секретаря - Дутки С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Львівській області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід ОСОБА_3 , після смерті яких відкрилась спадщина на належні спадкодавцям земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем майна померлого батька та діда за заповітами від 10.09.2015 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно. Оскільки позивач є спадкоємцем майна після смерті батька та діда за заповітом, яку фактично прийняв, інших спадкоємців не має, проте позивач не може оформити своїх спадкових прав через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки), а тому просить позов задовольнити. Крім того позивач просить встановити факт належності його батьку ОСОБА_2 правовстановлюючого документа (державного акту на право приватної власності на землю), оскільки під час виготовлення вказаного документа була допущена описка у правильності написання «по батькові» спадкодавця, замість вірного ОСОБА_4 було зазначено ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач Милятинська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, направивши письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Відтак відповідач позов визнає.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Львівській області явку свого представника до суду не забезпечило, хоча належним чином було повідомлене про час і місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого від 23.09.2015 року Милятинською сільською радою, спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №053608 від 28.02.2000, що спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 1,7236 га., яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, що складається із земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 1,5436 га, земельної ділянки №2 площею 0,1800 га.

При цьому, у вказаному державному акті спадкодавець ОСОБА_2 помилково зазначений по батькові, як « ОСОБА_6 ». Допущена описка є очевидною, проти чого не заперечив відповідач, а тому встановлення факту належності спадкодавцю даного правовстановлюючого документу не викликає сумнівів.

Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого від 25.08.2016 року Милятинською сільською радою, спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №053609 від 28.02.2000, що спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,7168 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, що складається із земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,5368 га, земельної ділянки №2 площею 0,1800 га.

Судом встановлено, що 10 вересня ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 за життя склав заповіт, посвідчений секретарем Милятинської сільської ради Буського району Львівської області за реєстровим №88, у силу якого спірну земельну ділянку він заповів у власність позивача.

Крім того, 23 вересня 2015 року ОСОБА_3 склав на користь позивача заповіт, посвідчений секретарем Милятинської сільської ради Буського району Львівської області за реєстровим №111, у силу якого спірну земельну ділянку він заповів у власність позивача.

Тобто позивач є спадкоємцем спірних земельних ділянок спадкодавців за вищевказаними заповітами.

Як убачається із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори №324/01-16 від 06.05.2020 року, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - не заводилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.

Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №97 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що позови громадян, пов`язані з розпаюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відтак, суд дійшов висновку, що правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №053608, виданого 28.02.2000 року за №3233 відповідно до розпорядження Буської райдержадміністрації №72 від 14 лютого 2000 року, належить ОСОБА_2 , де він помилково зазначений як ОСОБА_2 .

Також суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №053608, виданого 28.02.2000 року за №3233 відповідно до розпорядження Буської райдержадміністрації №72 від 14 лютого 2000 року на ім`я ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,7236 га, у тому числі: земельна ділянка №1 площею 1,5436 га та земельна ділянка №2 площею 0,1800 га, що знаходяться на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,7168 га, у тому числі: земельна ділянка №1 площею 0,5368 га та земельна ділянка №2 площею 0,1800 га, що знаходяться на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 Милятин Буського району Львівської АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Милятинська сільська рада (80540, с. Новий Милятин Буського району Львівської області).

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Львівській області (79058, м. Львів, пр. Чорновола, 4).

Повне судове рішення складено 23 липня 2020 року.

Суддя: І. Б. Кос