Справа №760/7393/13-ц
Провадження №6/760/579/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Каліш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», боржник: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку

Свої вимоги приватний виконавець мотивує тим, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 62285612 відносно примусового виконання виконавчого листа №2-2813/13, виданого 26.12.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредиту в розмірі 160452,98 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 1282500 (один мільйон двісті вісімдесят дві тисячі п`ятсот) грн. 68 коп.

Як зазначає заявник, в ході примусового виконання рішення було встановлено відсутність у боржника майна та коштів, на які першочергово необхідно звернути стягнення, окрім земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0025 площею 0,25 га, та земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0019 площею 0,25 га. Проте, у Державному реєстрі відсутній запис про право власності на вказані земельні ділянки.

Посилаючись на викладені обставини, а також на положення ч. 10 ст. 440 ЦПК України, приватний виконавець просить надати дозвіл на звернення стягнення на вказане нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, в межах процедури виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали подання, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О.перебуває виконавче провадження №62285612 відносно примусового виконання виконавчого листа №2-2813/13, виданого 26.12.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредиту в розмірі 160452,98 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 1282500 (один мільйон двісті вісімдесят дві тисячі п`ятсот) грн. 68 коп.

Судом також встановлено, що відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 є іпотекодавцем двух земельних ділянок що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0025 площею 0,25 га, та земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0019 площею 0,25 га, іпотекодержателем є ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Також, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2020 року вбачається, що постановою відділу державної виконавчої служби Макарівського РУЮ від 19.05.2014 р. накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0019.

Ухвалою суду від 03.08.2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (, адреса: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 , виданого Солом`янським районним судом м. Києва у цивільній справі № 760/7393/13-ц (№2-2813/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як встановлено судом, право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах

Згідно ч.ч. 1,3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що документів, щодо відсутності у ОСОБА_1 будь-якого іншого майна, на яке можна звернути стягнення, матеріали справи не містять, як і доказів того, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість лише перед іпотекодержателем.

Крім того, звернення стягнення на нерухоме майно боржника здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Проте, даних про те, що приватний виконавець вживав заходів щодо розшуку належного боржнику рухомого майна, матеріали справи не містять.

Крім цього, приватним виконавцем не надано суду доказів, що боржник обізнаний про наявне виконавче провадження та умисно ухиляється від виконання рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз вищезазначених норм матеріального права дають підстави для висновку, про недотримання приватним виконавцем при звернення до суду з відповідним поданням вимог ст.ст. 48,50 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У такому випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Вивчивши надані приватним виконавцем документи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що подання є передчасним, оскільки приватним виконавцем не в повному обсязі використано надані виконавцю права, та не проведено усіх виконавчих дій для виконання рішення суду.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог подання та відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 260, 353, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Кушнір С.І.