Єдиний унікальний номер 741/142/20
Провадження № 2/741/362/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 20 липня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

позивача та її представника - адвоката Яцуна О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 0242617 право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП імені Леніна. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, стверджувала, що на день смерті ОСОБА_3 фактично проживала разом із нею в АДРЕСА_1 , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті. У зв`язку із втратою оригінала сертифіката вона (позивач) не має можливості оформити спадщину в нотаріуса.

ОСОБА_1 просила суд:

- встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_3 на момент смерті останньої в АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617 належало ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивач та її предстак - адвокат Яцун О.В. позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності представника відповідача та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали показання про те, що вони добре знають ОСОБА_1 та знали її покійну матір ОСОБА_3 . ОСОБА_1 протягом останніх років життя своєї матері постійно проживала разом із нею, а після смерті здійснювала поховання.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Леніна, на його ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 117 від 24 серпня 1996 року, що підтверджується повідомленням відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 6 листопада 2019 року (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, 7 лютого 2006 року на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617 належало ОСОБА_2 , що підтверджується копією спадкової справи № 33/2006 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 26-29).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 7 серпня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 11).

Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 травня 2020 року (а.с. 44-50), а тому спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за цим заповітом.

Таким чином, в силу ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 405/01-16 від 20 травня 2020 року (а.с. 42).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У судовому засіданні встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_1 . Протягом останніх років життя ОСОБА_3 разом із нею за вказаною адресою проживала дочка - ОСОБА_1 , що підтверджується поясненнями позивача та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту постійного проживання позивача разом із ОСОБА_3 на момент смерті останньої має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері.

Позивач позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай), суд виходить з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617, виданий на ім`я ОСОБА_2 , втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 14).

Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП імені Леніна, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617 належало ОСОБА_2 та було успадковане ОСОБА_3 після його смерті, у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617 втрачений, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1/02-31 від 2 січня 2020 року (а.с. 15).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) також підлягають задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , постійно проживала разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після її смерті.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 117 від 24 серпня 1996 року, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв