Єдиний унікальний номер №943/1219/20 Провадження №2-н/943/56/2020
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

31 липня 2020 року м.Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання,

встановив:

Заявник звернувся до суду з означеною заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви прихожу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно ч. 2ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до статті 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суд, на виконання вимог частини 5 статті 165 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Львівській області від 28 липня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище на « ОСОБА_2 », та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 165ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки заява не підсудна Буському районному суду Львівської області.

Відповідно до ч. 2ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 163,165 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення причин, що стали підставою для прийняття відповідного рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Журибіда Б. М.