КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/3523/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2162/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Дударенко Анни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року у складі судді Тиханського О.Б.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , треті особи: Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, про захист порушених прав власників,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 про захист порушених прав власників.

Під час провадження справи у суді першої інстанції позивачем заявлено клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, яка обґрунтована тим, що встановлення факту накладення земельної ділянки ОСОБА_1 на суміжні земельні ділянки зміни конфигурації потребує спеціальних знань.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року по справі призначено земельно-технічну експертизу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та те, що в оскаржуваній ухвалі суд не наводить мотиви відхилення запропонованих відповідачем питань, мотиви зміни питань.

Вказано, що з`ясування судом питань, таких як відстань земельної ділянки ОСОБА_1 до інших земельних ділянок, до зрізу води, є такими, що виходять за межі позовних вимог та стосуються спору, який розглянуто та вирішено судом.

Посилаючись на те, що в ухвалі суд визначив предметом експертного дослідження ті питання, що не входять до предмета доказування, та не мають значення для справи, а також те, що фактично позивач перекладає на суд свій обов`язок довести обставини, надати належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити та скасувати ухвалу районного суду.

Колегія суддів, вислухавши представника ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_2 про призначення по справі земельно-технічної експертизи, районний суд виходив з підстав наявності правових підстав до його задоволення.

Як на підставу обґрунтування заявленого клопотання про призначення експертизи ОСОБА_2 зазначав про наявність у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року указівки на її доцільність, а також те, що проведення експертизи є необхідним для встановлення факту накладення земельної ділянки ОСОБА_1 на суміжні земельні ділянки внаслідок зміни конфігурації.

Так, з матеріалів справи убачається, що рішенням Обухівського районного суду Київської обл. від 19 жовтня 2017 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , треті особи: Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, про захист порушених прав власника й зобов`язано ОСОБА_1 звільнити зайняту за рахунок АДРЕСА_1 . земельну ділянку шляхом знесення паркану, побудованого за рахунок проїжджої частини дороги. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської обл. від 07 грудня 2017 року рішення районного суду у задоволеній частині вимог скасовано й у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у позові. В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині вимог про зобов`язання відповідача звільнити зайняту за рахунок водоохоронної зони земельну ділянку шляхом знесення побудованого на ній паркану, скасовано й справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовано рішення суду апеляційної інстанції в частині вимог про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити зайняту за рахунок АДРЕСА_1 . земельну ділянку шляхом знесення паркану, побудованого за рахунок проїжджої частини дороги й залишено в силі рішення районного суду.

В іншій частині рішення судів першої й апеляційної інстанції, в незміненій частині, залишено без змін (а.с.131-136 т. 3).

У вказаній постанові судом касаційної інстанції зазначено, що з метою визначення реального розміру ширини проїзду до будинковолодіння позивача та встановлення факту накладення земельної ділянки ОСОБА_1 на інші суміжні земельні ділянки, позивач ОСОБА_2 заявила до суду клопотання про призначення експертизи, однак таке клопотання судом задоволено не було та вказано, що суди не забезпечили процесуального права позивача на доведення перед судом вимог і підстав позову шляхом призначення відповідної експертизи з питань, які є підставою позову, що не визнаються відповідачами у справі та мають значення для правильного вирішення спору (а.с.134 т.3).

Відповідно до ч. 5 ст. 411 ЦПК України, висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Враховуючи ту обставину, що постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року вказано на необхідність забезпечення процесуального права позивача на доведення перед судом вимог і підстав позову шляхом призначення відповідної експертизи, позовні вимоги та їх обґрунтування, а також те, що питання щодо розміщення огорожі навколо земельної ділянки відповідача, яка відстань від даної земельної ділянки до інших земельних ділянок та на якій відстані від зрізу води знаходиться земельна ділянка відповідача, потребує спеціальних знань, з метою усунення суперечностей та неповноти розгляду справи судом по суті, а також з урахуванням вимог ч. 1 ст. 417 ЦПК України про обов`язковість вказівок, які містяться в постанові суду касаційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість задоволення районним судом клопотання про призначення по справі земельно-технічної експертизи.

При цьому, колегія суддів враховує зміст питань, поставлених судом перед експертною установою, які по своїй суті аналогічні питанням, заявленим у клопотанні позивача до скасування рішення в частині вимог касаційним судом (а.с.102,103 т.2).

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до вимог ч.ч.4,5 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями ч. 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст.102,106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Враховуючи необхідність у з`ясуванні обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань та з метою правильного вирішення заявленого по справі спору, колегія суддів визнає такими, що відповідають обставинам справи та зібраним доказам викладені в ухвалі суду першої інстанції висновки й доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Дударенко Анни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених положеннями ч.2 ст.389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 17 січня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: