Провадження № 2/161/1147/20
У Х В А Л А

03 лютого 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2019 року в, зокрема, ГУНП у Волинській області було витребувано наступну інформацію: 1) кому та коли видавався паспорт серії НОМЕР_1 та чи не є такий втраченим?; 2) чи видавався паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »? Якщо так, то вказати його номер, серію, дату видачі та місце реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно виданого документу чи поданої останнім заяви. Також, у разі наявності такої, в ГУНП у Волинській області витребувано копію заяви форми № 1, на підставі якої видавався паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Зобов`язано ГУНП у Волинській області надати суду докази, зазначені у даній ухвалі, а у разі неможливості надання таких повідомити про причини, в строк до 10.01.2020 року. При цьому, посадових осіб ГУНП у Волинській області попереджено про наслідки невиконання ухвали суду про витребування доказів, а саме: про можливість застосування до них заходів процесуального примусу, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України (а.с. 69-70).

Вищевказана ухвала від 06.12.2019 року була надіслана на адресу ГУНП у Волинській області та фактично отримана відповідальною особою 03.01.2020 року, про що свідчить особистий підпис працівника « ОСОБА_3 » у розносній книзі для місцевої кореспонденції Луцького міськрайонного суду Волинської області (а.с. 76).

Однак, у визначений ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2019 року час витребувані докази ГУНП у Волинській області наданими не були.

17.01.2020 року судом, за вих. № 161/12836/19/2430/2020, повторно було надіслано на ім`я начальника ГУНП у Волинській області Шпиги П. ОСОБА_4 . вищевказану ухвалу від 06.12.2019 року, а також зобов`язано надати витребувані докази в строк до 01.02.2020 року включно (а.с. 102).

Зазначений вище лист із ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2019 року фактично був отриманий відповідальною особоюГУНП у Волинській області 21.01.2020 року, про що свідчить особистий підпис працівника « ОСОБА_3 » у розносній книзі для місцевої кореспонденції Луцького міськрайонного суду Волинської області (а.с. 107).

Проте, станом на день винесення даної ухвали (03.02.2020 року) витребувана інформація, яка зазначена в ухвалі Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2019 року, на адресу суду не надходила та причини неможливості надання таких доказів повідомлені не були.

Вищезазначене свідчить про неналежне виконання начальником ГУНП у Волинській області Шпигою ОСОБА_5 покладених на нього судом процесуальних обов`язків.

Згідно з ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 2102,00 гривні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати до начальника ГУНП у Волинській області Шпиги П.П.заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 5 ст. 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 143, 144, 148, 260, 261, 353, 354 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Застосувати до начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області Шпиги Петра Петровича заходи процесуального примусу.

Стягнути з начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області Шпиги Петра Петровича (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11), штраф в розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102 (дві тисячі сто дві) грн. на користь Державної судової адміністрації України.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання на протязі 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в повному обсязі складена 03 лютого 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська