Справа №278/1838/20
УХВАЛА

27 липня 2020 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсними рішень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про затвердження проекту землеустрою, визнання недійсним проекту землеустрою, скасування державної реєстрації майна, визнання недійсним та скасування запису про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, якою просить суд:

визнання недійсним рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою;

визнання недійсним рішення про затвердження проекту землеустрою;

визнання недійсним проекту землеустрою;

скасування державної реєстрації майна;

визнання недійсним та скасування запису про право власності.

Таким чином, позивачем заявлено п`ять вимог немайнового характеру.

Суд, дослідивши матеріали вказаної позовної заяви дійшов висновку про її невідповідність вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки до неї не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи характер позовних вимог, відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір останній має сплатити 4204 грн (840,80 грн за кожну вимогу).

Позивач не надав документ, що підтверджує сплату судового збору та зазначив, що є учасником бойових дій, тому звільнений від сплати судового збору.

Суд на вказані доводи позивача зазначає наступне.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими заявник звернувся у цій справі.

Отже, оскільки заявник звернувся до суду із заявою з приводу встановлення факту належності правовстановлюючого документа, яка не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання заяви у цій справі підлягає сплаті.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

З огляду на наведене, враховуючи невідповідність позовної заяви вимогам ст. 177 ЦПК України, суд відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України вважає за потрібне залишити її без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків тривалістю 10 днів з дня отриманні копії цієї ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік