ЄУН № 336/2745/19
пр. № 2/336/274/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , уточненим 20.05.2019 року, вказавши, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем з 2013 року. Натомість відповідачка матеріального утримання ОСОБА_3 не надає, у зв?язку з чим просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.01.2013 року до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 28.05.2019 року провадження у справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.08.2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулась із заявою про розглядж справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року поновлено провадження у справі.

Відповідачем відзив на позовну заяву у визначений судом строк та станом на день розгляду справи судом не направлявся.

Сторонами інші клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались.

При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження.

За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки всіх доходів щомісячно. Але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 18.01.2011 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з довідкою голови ЖСК-311 «Комунаровець-21» від 03.08.2018 року ОСОБА_1 проживає разом із родиною за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

З довідок в.о. директора Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 97 Запорізької міської ради від 02.08.2018 року та від 15.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 є учнем вказаного навчального закладу, мати ОСОБА_8 не приймає участі в класних зборах та за період навчання дитини в школу не приходила. В виховуванні ОСОБА_3 приймає участь батько.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та від заборгованості по сплаті аліментів задоволений частково. Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ( ОСОБА_2 ) ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2011року; звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості за виконавчим листом виданим на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2011 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.01.2011р. і до досягнення ним повноліття. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23.12.2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2011 року, та звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2011року, та про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2011 року, про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.01.2011 року і до досягнення ним повноліття. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 181 ч. 3 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження факту проживання ОСОБА_3 разом із позивачем з 2013 року позивач посилався на довідку ЖСК-311 «Комунаровець-21» та акт від 06.08.2008 року про проживання ОСОБА_3 .

Оцінюючи довідку та акт, суд дійшов висновку, що цими документами не підтверджено факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_1 .

Так, з довідки від 03.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість в акті від 06.08.2018 року вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року постійно проживає ОСОБА_3 разом із бабусею та дідусем. При цьому в акті не вказано, що ОСОБА_1 також проживає за цією адресою.

Суд також звертає увагу на те, що складання подібних актів перебуває поза межами компетенції житлово-будівельних кооперативів. Якими саме відомостями при видачі довідки та складенні акту керувались члени комісії невідомо. При цьому без зазначення будь-яких підстав вказано, що ОСОБА_1 не лише постійно проживає у вказаній квартирі, а ще і визначено строк його постійного проживання - з 2013 року.

Отже суд критично оцінює надані позивачем довідку та акт та вважає, що цими документами факт постійного проживання ОСОБА_3 за певною адресою не підтверджений, як і не підтверджено те, що ОСОБА_3 проживав разом із батьком.

Довідки працівників навчального закладу вказують лише на те, що ОСОБА_3 станом на 2018 рік навчався в навчальному закладі, а класний керівник з питаннями звертався до батька.

Отже оцінивши в сукупності письмові докази в межах доводів позивача, суд вважає недоведеним факт проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_1 як у зазначений період часу - з 2013 року, так і на час звернення до суду з позовом.

Оскільки позивачем не доведено факт того, що ОСОБА_3 постійно проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, тож суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Запоріжжя, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Дацюк

Повне судове рішення складене 21 січня 2020 року