ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/93/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Костів Х.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/11191/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 35893 доларів США 37 центів. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 25 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір невідновлюваної кредитної лінії №014/0046/74/32384 з лімітом 46600.00 доларів США зі ставкою користування кредитом 13.75 відсотків річних строком до 24 червня 2027 року (далі - Договір). В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Салій Г.Я. 26 червня 2007 року за реєстровим № 1832-39.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-7457/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» 51276 доларів США 76 центів, що в еквіваленті до гривні становить 404789 грн. 00 коп., звернувши стягнення на предмет застави .

Станом на 25 березня 2019 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором не погашена та складає 48446 доларів США 44 центи, що в еквіваленті до національної валюти по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1271 895 грн. 83 коп. Оскільки відповідач добровільно борг перед позивачем не погашає, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №014/0046/74/32384 від 25 червня 2007 року у розмірі 35893 доларів США 37 центів, з яких: 17 007 доларів США 87 центів простроченої заборгованості за кредитом та 18885 доларів США 50 центів - простроченої заборгованості за відсотками.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2019 року у задоволенні позову акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0046/74/32384 від 25 червня 2007 року відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ "Райффайзен Банк Аваль" просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального права. Вказує на те, що наявність судових рішень про стягнення боргу за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Станом на 25.03.2019 року заборгованість позичальника перед банком не погашена та складає 48446 доларів США 44 центи, що в еквіваленті складає 1271895 грн. 83 коп. Таким чином судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано усі обставини, які мають значення для справи.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, що у відповідності до вимог ст.372 ч.2 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутності сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється згідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 25 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір невідновлюваної кредитної лінії №014/0046/74/32384 з лімітом 46600.00 доларів США зі ставкою користування кредитом 13.75 відсотків річних строком до 24 червня 2027 року.

26 червня 2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 82.25 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Салій Г.Я. за реєстровим № 1832-39 для належного виконання зобов`язань за кредитним договором №014/0046/74/32384 від 25 червня 2007 року. Пунктом 1.5 вказаного договору передбачена заставна вартість майна у сумі 287850 грн. 33 коп.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-7457/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» 51276 доларів США 76 центів, що в еквіваленті до гривні становить 404789 грн. 00 коп., звернувши стягнення на предмет застави - майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 82.25 кв.м. належні ОСОБА_1 на підставі договору №50 на пайову участь у будівництві від 09 січня 2006 року; 1700 грн. 00 коп. державного мита та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

09 жовтня 2013 року Другим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №40111336 на підставі виконавчого документа №2-7457 від 03 лютого 2011 року.

Банк посилається на заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0046/74/32384 від 25червня 2007року у розмірі 35893доларів США 37 центів, з яких: 17 007 доларів США 87 центів простроченої заборгованості за кредитом та 18885 доларів США 50 центів - простроченої заборгованості за відсотками.

Згідно зі ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.1 Договору визначено, що невідновлювана кредитна лінія це кредитна лінія при якій під час отримання позичальником повної суми кредитних коштів і досягнення ліміту кредитування подальша видача кредитних коштів позичальнику припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості за кредитом протягом дії договору.

Відповідно до умов п.5.1.Договору, позичальник зобов`язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Договором:

-щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 24червня 2027року (включно) на рахунок, визначений п. 4.1. Договору;

-щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок зазначений в Договорі;

-щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату комісії за обслуговування кредитом на рахунок зазначений в Договорі.

Відповідно до п.6.5 Договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов договору та/або договором застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту та в інших випадках передбачених цим договором.

Згідно з п.8.4 Договору сторони домовилися, що будь-яке порушення позичальником умов цього договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке надає право кредитору в порядку, передбаченому цим договором та/або діючим законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобов`язань, вимагати від позичальника повернення кредиту та інших передбачених цим договором платежів.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0.5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

У відповідності до вищенаведених вимог кредитного договору, за наявності прострочення позичальником виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, та пені за порушення умов договору, що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-7457/10 яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» 51276 доларів США 76 центів, що в еквіваленті до гривні становить 404789 грн. 00 коп., звернувши стягнення на предмет застави - майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 82.25 кв.м. належні ОСОБА_1 на підставі договору №50 на пайову участь у будівництві від 09 січня 2006 року; 1700 грн. 00 коп. державного мита та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, підкреслюючи необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики, висловила свою позицію про те, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Таким чином, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. У зв`язку з цим, кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Відмовляючи у позові, суд виходив з тих обставин, що позивачем, на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, було змінено порядок, умови та строк виконання зобов`язання, що засвідчено рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-7457/10 яким стягнуто всю суму заборгованості за кредитом, а тому кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідачів процентів та пені за користування кредитними коштами.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду, як таким, що відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Посилання апелянта на те, що оскільки строк дії кредитного договору не закінчився, права позивача підлягають захисту, є необґрунтованим. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від від 13 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-7457/10, яким стягнуто всю суму заборгованості за кредитом засвідчують такі зміни. А тому право кредитора - банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку слід застосувати правовву позицію, викладену у постанові ВСУ у справі №6-157цс16, якою передбачалось, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору в силу ст.1048 цього Кодексу. Від зазначеного правового висновку відступила Велика Палата Верховного Суду у постанові №14-154цс18 від 04 липня 2018 року, а тому суд обґрунтовано її не застосовував.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, у справі не виявлено.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 січня 2020 року

Головуюча : Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

З.Є. Ткач