Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/114/20

Провадження № 2/126/354/2020

"04" лютого 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О.Г.

секретар Кучанська В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.12.2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 24.

За час проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 .

Однак сімейне життя у сторін не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, перестали вести спільне господарство. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе.

Позивач ОСОБА_1 , надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 , надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала, справу просила слухати у її відсутність.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

18.12.2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до розпаду сім`ї. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер.

Спір відносно спільно нажитого майна на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу відсутній.

Дитина за домовленістю сторін після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачкою, він наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує щодо його розірвання, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення.

Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка не виявила бажання змінювати своє прізвище на дошлюбне.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112,113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 133, 137, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.12.2015 року у виконавчому комітеті Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 24.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. Г. Рудь