Справа № 548/969/20
Провадження № 2/548/404/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом Хорольської районної державної адміністрації , в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Хорольська районна державна адміністрація, в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що до служби у справах дітей Хорольської РДА надійшло клопотання від Покровськобагачанської сільської ради про влаштування малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу для дітей, які залишились без батьківського піклування, а також рішення виконавчого комітету про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1980 р.н.

В наданих документах Покровськобагачанська сільська рада зазначає, що 09.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , в господарстві ОСОБА_4 було виявлено малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишила дитину без нагляду на свого співмешканця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 місце перебування матері невідоме.

ОСОБА_2 проживає на території Покровськобагачанської ОТГ без реєстрації з листопада 2017 року, попереднє місце реєстрації: АДРЕСА_2 . Має двох старших дітей, по відношенню до яких позбавлена батьківських прав. Проживають діти в с. Хильківка в родині опікуна. Зі слів матері ще троє дітей, народжених раніше, залишено нею в пологовому відділенні.

Жінка неодноразово залишала малолітнього ОСОБА_1 , 2017 р.н., більше ніж на добу без піклування, схильна до бродяжництва та зловживання алкогольними напоями.

Співмешканець, який не являється батьком дитини, не в змозі здійснювати належний догляд за малолітньою дитиною ОСОБА_1 в силу свого віку та, власне, небажанням здійснювати догляд. Має власну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку виховує сам.

Виконавчим комітетом Покровськобагачанської сільської ради 09.02.2019 року прийнято рішення про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_1 , 2017 р.н., з помешкання ОСОБА_4 та дитину влаштовано до дитячого відділення Хорольської центральної районної лікарні для обстеження та, в разі потреби, лікування до вирішення питання подальшого його влаштування.

Батьком дитини у актовому записі про народження дитини зазначений ОСОБА_3 , 1981 р.н., мешканець с. Худоліївка Семенівського району Полтавської області на підставі актового запису про шлюб №1 від 22.08.2008 року, складеного виконавчим комітетом Худоліївської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Від самого народження, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 року дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з батьком жодного разу не контактував.

Розпорядженням голови Хорольської райдержадміністрації від 18.02.2019 №21 малолітнього ОСОБА_1 , 2017 р.н., влаштовано на повне державне утримання до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. Розпорядженням голови Хорольської райдержадміністрації від 25.09.2019 №117 термін перебування дитини в закладі було продовжено.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не піклуються про його життя, здоров`я та майбутнє.

Відповідно до повідомлення Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини батьки з моменту влаштування дитини і по даний час малолітнього ОСОБА_1 жодного разу не відвідали, мати телефонувала 12.04.2019 та 18.12.2019 року, батько телефонував лише один раз - 20.08.2019 року.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Покровськобагачанської сільської ради про неналежне виконання батьківських обов`язків та про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Покровськобагачанської сільської ради від 26.05.2020 №22, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 , 2017 р.н.

Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дитини Хорольської районної державної адміністрації від 28.05.2020 року ОСОБА_2 , 1980 р.н., та ОСОБА_3 , 1981 р.н., доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні представник позивача не з"явився, але подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що пред`явлений позов підтримують і наполягали на його задоволенні; представник служби у справах дітей Хорольської РДА вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню; відповідачі не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що до служби у справах дітей Хорольської РДА надійшло клопотання від Покровськобагачанської сільської ради про влаштування малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу для дітей, які залишились без батьківського піклування, а також рішення виконавчого комітету про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1980 р.н.

В наданих документах Покровськобагачанська сільська рада зазначає, що 09.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , в господарстві ОСОБА_4 було виявлено малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишила дитину без нагляду на свого співмешканця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 місце перебування матері невідоме.

ОСОБА_2 проживає на території Покровськобагачанської ОТГ без реєстрації з листопада 2017 року, попереднє місце реєстрації: АДРЕСА_2 . Має двох старших дітей, по відношенню до яких позбавлена батьківських прав.

Жінка неодноразово залишала малолітнього ОСОБА_1 , 2017 р.н., більше ніж на добу без піклування, схильна до бродяжництва та зловживання алкогольними напоями.

Виконавчим комітетом Покровськобагачанської сільської ради 09.02.2019 року прийнято рішення про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_1 , 2017 р.н., з помешкання ОСОБА_4 та дитину влаштовано до дитячого відділення Хорольської центральної районної лікарні для обстеження та, в разі потреби, лікування до вирішення питання подальшого його влаштування.

Батьком дитини у актовому записі про народження дитини зазначений ОСОБА_3 , 1981 р.н., мешканець с. Худоліївка Семенівського району Полтавської області на підставі актового запису про шлюб №1 від 22.08.2008 року, складеного виконавчим комітетом Худоліївської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Від самого народження, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 року дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з батьком жодного разу не контактував.

Розпорядженням голови Хорольської райдержадміністрації від 18.02.2019 №21 малолітнього ОСОБА_1 , 2017 р.н., влаштовано на повне державне утримання до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. Розпорядженням голови Хорольської райдержадміністрації від 25.09.2019 №117 термін перебування дитини в закладі було продовжено.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не піклуються про його життя, здоров`я та майбутнє.

Відповідно до повідомлення Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини батьки з моменту влаштування дитини і по даний час малолітнього ОСОБА_1 жодного разу не відвідали, мати телефонувала 12.04.2019 та 18.12.2019 року, батько телефонував лише один раз - 20.08.2019 року.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Покровськобагачанської сільської ради про неналежне виконання батьківських обов`язків та про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Покровськобагачанської сільської ради від 26.05.2020 №22, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 , 2017 р.н.

Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дитини Хорольської районної державної адміністрації від 28.05.2020 року ОСОБА_2 , 1980 р.н., та ОСОБА_3 , 1981 р.н., доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28 березня 2019 року по справі №559/1553/16-ц).

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Судом враховано, що ОСОБА_2 не висловилася у судовому засіданні щодо позбавлення батьківських прав, будучи належним чином повідомленою. Пасивна поведінка відповідача сприймається судом як байдуже ставлення до можливого позбавлення її батьківських прав.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява в частині вимог про позбавлення відповідача батьківських прав є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своїх дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку.

При вирішення позовної вимоги про стягнення з відповідачів аліментів суд враховує наступне:

Статтею 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і суд, одночасно з позбавленням батьківських прав може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Окрім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

При цьому, ст. 180 Сімейного Кодексу України визначено, що обов`язок утримувати дитину лежить на батьках.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи батьками малолітньої дитини -сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином його не утримують, хоча зобов`язані це робити.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по утриманню дитини, хоча мають можливості брати матеріальну участь в її утриманні, так як за віком та станом здоров`я є працездатними, тобто мають фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні дитини. При цьому, суд виходить з того, що інших доказів (довідки про призначення інвалідності тощо) суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, з врахуванням того, що відповідачі є батьками малолітньої дитини та обов`язок по утриманню якої покладено на них, при вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів їх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати пред`явленя позову до суду, як просить представник позивача.

При цьому судом береться до уваги стан здоров`я дитини, відсутність у відповідачів інвалідності. Водночас, при вирішенні спору суд виходить з того, що відповідачі є працездатними особами, які здатні найти роботу , оскільки інших доказів судом не отримано.

За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись п. 2 ч. 1, ч. 3 ст.164, ст.165-166, 180-182 СК України, ст. ст. 12, 13, 89 ст. ст. 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Хорольської районної державної адміністрації , в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,- задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , 1981 р.н., по відношенню до їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , 1981 р.н., аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1980 р.н., та ОСОБА_3 , 1981 р.н., солідарно в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що в майбутньому вони вправі звертатись з позовом до суду про поновлення батьківських прав, з підстав та в порядку, що передбачений чинним законодавством України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22.12.2020 року.

Учасники справи:

Позивач: Хорольська районна державна адміністрація , адреса знаходження м. Хорол, вул. 1 Травня, 4 Полтавської області, в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, адреса проживання : АДРЕСА_3 .

Відповідачі: 1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,адреса знаходження: 37812, с. Покровська Багачка, Хорольський район, Полтавська область.

2. ОСОБА_3 , 1981 р.н., адреса знаходження : с. Худоліївка, Семенівський район,Полтавська область, 38210

Третя особа : Служба у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації , адреса знаходження м. Хорол, вул. 1 Травня, 4 Полтавської області .

Суддя : О.В Коновод