УХВАЛА

03 лютого 2020 року

м. Київ

справа №569/1706/16-ц

провадження № 61-1908ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року та на постанову Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", як правонаступник Відкритого акціонерного товариства "Банк Універсальний" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 61070,60 дол. США.

У січня 2020 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року та на постанову Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати повністю, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Разом з касаційною скаргою подано клопотання про зменшення розміру судового збору, в обґрунтування якого ОСОБА_1 посилається на те, що його майновий стан перешкоджає оплатити судовий збір у розмірі 64 920,50 грн, оскільки за період з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року отримав всього 67 500 грн доходу. Крім того, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. На підставі наведеного просить зменшити розмір судового збору до 3 375 грн.

Вивчивши дану заяву, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Диспозиція даної статті передбачає зменшення судового збору на підставі того, що розмір судового збору перевищує 5% річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

До клопотання скаржник додає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з першого квартала 2017 року до 4 квартала 2018 року. Касаційну скаргу подано в січні 2020 року, однак, даних про доходи позивача за 2019 рік (попередній календарний рік) до клопотання не додано.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень (стаття 81 ЦПК України).

Оскільки клопотання не обґрунтоване належним чином доказами, то у суду відсутні підстави для задоволення такого клопотання.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позовна заява, подана до суду у 2017 році, містила вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто вимогу майнового характеру.

Відповідно до статті 4 даного закону в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору дорівнює 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 грн.

Сума позову у даній справі дорівнювала 83 409,55 дол. США, що станом на день звернення з позовом було еквівалентно 2 131 114 грн.

Таким чином, за подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 31 966,71 грн.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Таким чином, за подання касаційної скарги на судове рішення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 63 933,42 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачено судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року та на постанову Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2019 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш