Ухвала

03 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 161/16460/16-ц

провадження № 61-18104св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року, ухвалене в складі судді Олексюка А. В. та постанову Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, прийняту колегією у складі суддів: Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Виділено ОСОБА_3 у натурі 70/100 частин у відокремлену частину будинку з окремим входом (квартиру) у праві спільної часткової власності у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , яка складається з кімнати 1-5 площею 12,5 кв. м, кімнати 1-6 площею 14,6 кв. м, кухні 1-8 площею 9,8 кв. м, санвузла 1-7 площею 3,1 кв. м, коридора 1-1 площею 7,5 кв.м, кімнати 1-2 площею 13,2 кв.м для чого у відповідності до висновку проведеної судової будівельно-технічної експертизи двом співвласникам закласти цеглою дверний проріз між приміщеннями 1-3 і 2-1, влаштувати автономні мережі електропостачання, опалення, влаштувати перегородку в сараї (Б-1) та літній кухні (б) посередині будівель.

ОСОБА_3 як другому співвласнику влаштувати дверний проріз у не несучій стіні із вхідними подвійними дверима в приміщення 2-2, переобладнати кімнату 2-1 площею 9,3 кв. м кухню-вітальню.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_3 5 314 грн 61 коп. за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_3 в натурі із надвірних споруд Ѕ частку сараю Б-1, Ѕ частки літньої кухні «б», льох «В», навіс «в», хлів «Е-1», гараж Г-1, оглядову яму «г», колодязь К, вбиральню Д, Ѕ частину огорожі.

Виділено ОСОБА_3 Ѕ земельної ділянки наданої для обслуговування житлового будинку і надвірних споруд по АДРЕСА_1 , згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № О-62/1 у відповідності до таблиці № 1 та у відповідності до схеми в додатку №1, що додається до висновку експертизи, а саме: виділивши йому земельну ділянку загальною площею 0,0275 га.

У спільне користування ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 0,0153 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Виділено в користування ОСОБА_2 у та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0172 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1 812 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_3 2 676 грн понесених витрат за проведення судової експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_3 1 102 грн 40 коп.

Постановою Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та розподілу судових витрат змінено, викладено абзаци сьомий-дев`ятий та одинадцятий резолютивної частини рішення у наступній редакції:

«У спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 0,0153 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № О-62/1 від 30 червня 2017 року (таблиця № 1 та додаток №1 до експертизи).

Виділено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0172 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № О-62/1 від 30 червня 2017 року (таблиця № 1 та додаток №1 до експертизи).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 понесені витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1 812 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 102 грн 40 коп.»

У решті рішення залишити без змін.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду,

ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, справу передати на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано її матеріали з Луцького міськрайонного суду Волинської області.

У листопаді 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта