Справа № 214/2404/19
4-с/214/4/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гриня Н.Г.,

за участю секретаря Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на дії Саксаганського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, заінтересована особа ОСОБА_3 , щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу, -

встановив:

29.03.2019 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, яка у подальшому була змінена 17.07.2019 року, яка і є предметом розгляду, в якій просить скасувати: постанову державного виконавця Саксаганського м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області Лисечко І.В. від 20.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження №57949210; про стягнення виконавчого збору від 14.02.2019 року; про накладення штрафу від 14.02.2019 та про накладення штрафу від 25.02.2019 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що на підставі виконавчого листа строк пред`явлення якого до 22.08.2013 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг 19.12.2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, тобто поза межами строку для пред`явлення виконавчого листа. Крім того, виконавче провадження вже було закінчено фактичним виконанням, тому не може бути розпочате знову згідно абзацу 2 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відсутні підстави, які б визначали доцільність поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу, яке фактично є виконаним. Постанови про накладення штрафів винесено на підставі протиправних та безінформативних актів. Акт від 04.01.2019 року складено без присутності та навіть зазначення понятих, у акті відсутні відомості щодо дати, часу та місця фіксованих подій та в акті від 22.02.2019 року відсутні відомості щодо місця фіксованих подій, а також не надано жодного доказу чи навіть посилання на доказ,я кий вказані обставини підтверджує. Зміст оскаржуваних постанов суперечить п.7 розділу І інструкції з організації примусового виконання рішень.

Заявник та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом присутності не скористався, надав письмові пояснення в яких заперечує щодо задоволення вимог скарги. Так у скарзі заявник стверджує, що ним була подана заява поза межами строку, однак заявник приховує наявність ухвали про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та таким чином вводить в оману порушуючи вимоги ч.4 ст. 43 ЦПК України. Державним виконавцем правомірно винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, а доводи скарги в цій частині є неправдивими. Щодо постанов про штрафи, то представник заявника вважає, що вони не є вмотивованими. Однак, на його думку закони слід читати по буквах і адвокати не наділені правом вносити зміни в закони. Згідно ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець виносить постанови про накладення штрафів, а не вмотивовані постанови. Вмотивовані постанови виконавець виносить т в порядку ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та стосуються лише обмеження законних прав боржника. Крім того, вони були скасовані самим виконавцем., а тому їх оскарження є безпідставним.

Представник Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справу повідомлений належним чином, надав письмовий відзив в якому вказав, що категорично не погоджується з доводами представника скаржника. Так, до відділу Саксаганської виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшла заява стягувача ОСОБА_3 разом з дублікатом виконавчого листа №2/435/2318/12 про зобов`язання ОСОБА_1 виконувати умови мирової угоди, яка укладена 03.09.2010 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , та ухвалою від 14.03.2018 року про задоволення заяви про видачу дублікату та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, при розгляді яких державним виконавцем Лисечко І.В. 20.12.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка керуючись ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам виконавчого провадження. Відповідно до вимог ч.3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 8346 грн. стосовно постанов державного виконавця про накладення на боржника штрафів від 14.02.2019 року та 25.02.2019 року начальником відділу ДВС прийнято рішення про скасування даних постанов. У зв`язку із вище викладеним просила відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши скаргу і надані документи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виданий судом виконавчий лист є документом, на підставі якого державна виконавча служба здійснює примусове виконання.

При цьому в ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 12 липня 2012 року Саксганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпроптеровьскої області винесено рішення у справі №435/5515/12 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про спонукання до виконання мирової угоди на підставі ухвали суду Саксаганського районного суду м. кривого Рогу від 11.03.2018 року.

На підставі ухвали Саксаганського районного суд м. кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 року було видано дублікат виконавчого листа та поновлено строку пред`явлення виконавчого листа №435/5515/12 до виконання (а.с 27).

20.12.2018 року було відкрито виконавче провадження №57949210 на підставі заяви ОСОБА_3 від 17.12.2018 року (а.с. 24) з примусового виконання виконавчого листа №435/5515/12 провадження №2/435/2318/12, виданого 30.05.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про зобов`язання ОСОБА_1 виконувати умови мирової угоди, яка укладена 03.09.2010 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і затверджена та визнано ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.09.2010 року (а.с. 22). Постанова про відкриття провадження була направлена сторонам (а.с. 23).

Відповідно до п.1 ч.1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, державний виконавець, отримавши від стягувача належним чином оформлений виконавчий документ, виданий за судовим рішенням, що набрало законної сили та ухвалу про видачу дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу, квитанції про сплату авансового внеску, правомірно та на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» прийняв його до виконання та відкрив виконавче провадження, тому суд не вбачає підстав для скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Більш того, згідно інформації про виконавче провадження №57949210 на теперішній час державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2019 року, у зв`язку із тим, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2019 року справа №435/5515/12 скасовано ухвалу суду від 14.03.2018 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання у справі №435/5515/102 закінчено.

Таким чином відсутній предмет спору, у зв`язку із чим у вимоги скарги, щодо скасування постанов про відкриття провадження, яке на теперішній час завершено, та про скасування постанов про накладення штрафів, які є скасованими є безпідставними, що є наслідком відмови у задоволенні скарги в цій частині.

Стосовно скасування постанов державного виконавця від 14.02.2019 року та від 25.02.2019 року про накладення штрафу та про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень абзацу другого частини 3 Закон України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Так, на підставі постанови начальника Саксаганського відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області про перевірку виконавчого провадження, з власної ініціативи при розгляді заяви боржниці від 26.03.2019 року в порядку ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 28, 29) державним виконавцем Лисечко І.В. було скасовано постанови про накладення штрафу від 14.02.2019 року та від 25.02.2019 року (а.с. 30-31, 32-33).

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Вказане свідчить, що спір у цій справі з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та скасування штрафів, є справою адміністративної юрисдикції.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верхового Суду, викладеними у постановах від 06 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18) та від 13 червня 2018 року у справі №307/1451/15-ц (провадження № 14-177цс18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги зазначене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанови про стягненню виконавчого збору та про скасування штрафів у виконавчому провадженні №57949210.

Керуючись ст.ст. 450-452 ЦПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 в частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору та про скасування штрафів у виконавчому провадженні - закрити.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Текст ухвали складено 14.01.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь