Постанова

Іменем України

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 640/15952/19

провадження № 61-9331св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року в складі судді: Шелест І. М., та постанову Харківського апеляційного суду від 25 березня 2020 року в складі колегії суддів:Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк В. В. на примусовому виконанні перебуває виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуда І. В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу в розмірі 734 142,58 грн. Під час виконавчого провадження, яке здійснюється за виконавчим написом нотаріуса, 12 квітня 2019 року між стороною виконавчого провадження (стягувачем) - ПАТ «Дельта Банк» і фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним і іпотечними договорами, внаслідок чого до ОСОБА_2 перейшли права вимоги за цими договорами

ОСОБА_1 просив замінити ПАТ «Дельта Банк» (стягувач) як сторону виконавчого провадження № 57445275 фізичною особою ОСОБА_2 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року закрито провадження у справі № 640/15952/19 за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Роз`яснено ОСОБА_1 його право на звернення з такими вимогами до адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 287 КАС України. Зазначене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року, № 826/7941/17. Питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса підлягає закриттю.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2020 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Як вбачається з матеріалів справи, судові рішення про стягнення заборгованості не ухвалювались, виконавче провадження відкрито щодо виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 02 вересня 2013 року, тобто, звернуто стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Отже, судовий контроль у виконавчому провадженні, в тому числі й питання заміни сторони виконавчого провадження має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства. Аналогічні висновки зроблено Великою Палатою Верхового Суду у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 826/7941/17. За таких обставин висновки суду щодо закриття провадження по справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, є обґрунтованими. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Аргументи учасників справи

У червні 2020 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу, в якій просив оскаржені судові рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що стаття 287 КАС, на яку послалися суди, визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження», на яку послалися суди, встановлює порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби. Таким чином, необхідною умовою для застосування цих статей є незгода сторони виконавчого провадження з діями державного чи приватного виконавця. Проте, в даному випадку заявник не оскаржує а ні рішення, а ні дії чи бездіяльність державного або приватного виконавця, а звертається з вимогою про заміну сторони виконавчого провадження. Це є іншими за своєю природою правовідносинами, які регулюються окремим розділом ЦПК України. Таким, чином вказані норми не можуть бути застосовані до правовідносин, що склалися в даному конкретному випадку.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В ухвалі Верховного Суду від 29 липня 2020 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником (частина перша статті 379 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 (провадження № 11-1172апп18) вказано, що «законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб). Норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК, в редакції, чинній на момент звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) за аналогією із нормами КАС також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження (стаття 378 ЦПК). Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 181 КАС (статті 287 КАС у чинній редакції). Отже нормами ЦПК та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства».

За таких обставин, встановивши, що заява про заміну сторони виконавчого провадження подана щодо виконавчого провадження відкритого на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, суди зробили обґрунтований висновок про те, що це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржені судові рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук