Справа № 388/656/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
24.12.2020 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Степанов С.В.
при секретарі Лінська Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 26.12.1992 року їй на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є онуком позивача, який зареєстрований в будинку але фактично з 31 січня 2019 року у вказаному будинку непроживає.
На звернення позивача до відповідача про добровільне зняття з місця реєстрації, останній не реагує. Дана ситуація чинить перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні своїм майном, а також, відсутня можливість в оформлені субсидії, що змусило звернутися до суду з даним позовом.
В зв`язку з цим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.
В судовому засіданні сторона позивача заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, на адресу його місця реєстрації, направлялись листи рекомендованою кореспонденцією про виклик до суду. Відповідач про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надсилала.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та існуванням умов передбачених ст.. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Копією договору купівлі-продажу від 26.12.1992 року підтверджується право власності на будинок за позивачем (а.с. 8).
З копії довідки про склад сім`ї від 24.06.2020р. слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач - ОСОБА_1 , чоловік позивача ОСОБА_3 , відповідач, який є онуком позивача ОСОБА_2 (а.с.9).
Копією довідки виданої виконкомом Маловодянської сільської ради від 04.06.2020 року № 591 підтверджено, що гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за вказаною адресою не проживає з 31.03.2019 року (а.с.10).
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно приписів ст. 15 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина перша статті 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.71 ЖК Української РСР, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведе, що вона не користується приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Відповідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно з ч.1, 2 ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст. ст. 150, 156 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для: собистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи вище викладене встановлено, що будинок за номером АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_2 у вказаному будинку зареєстрований, але з січня місяця 2019 року в ньому не проживає, дане унеможливлює позивача у здійсненні будь-яких дій щодо користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на встановленні обставини, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80грн.
Керуючись ст.ст 12, 13, 76, 258, 259, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування будинком, який розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача відповідно до ст.284 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов