ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м. Київ

справа № 757/42226/17

провадження № 22-ц/824/131/2020

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони :

позивачі -ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «РБК-Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року у складі судді Писанець В.А, повний текст складений 26.04.2019 року,

встановив:

У липні 2017 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «РБК-Україна» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 12-15 год. на порталі «РБК-Україна» у розділі «Новини - Телеком & ІТ» опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5» (українською та російською мовами), зокрема наступного змісту: «Звинувачення у виведенні з ладу сайту СБУ, неодноразові обшуки, звинувачення в підтримці сепаратистів і організації онлайн-казино, внесення власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в санкційні списки ще восени 2016 року...» «Обвинения в выведении из строя сайта СБУ, неоднократные обыски, обвинения в поддержке сепаратистов и организации онлайн-казино, внесение собственников ОСОБА_1 и ОСОБА_2 в санкицонные списки еще осенью 2016 года...».

Зазначають, що їх ім`я як особисте немайнове право, публічно використані без їх згоди, у контексті кримінального переслідування та причетності до компанії LUCKY LABS, яку звинувачують у «поширенні хакерської атаки», що не відповідає дійсності.

Позивачі вважають, що розповсюджена відповідачем інформація є недостовірною та принижує їх честь, гідність та ділову репутацію, а тому просили суд визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 (зі змінами від 7 липня 2017 року) в мережі Інтернет порталом «РБК-Україна», шляхом публікації статей під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5» (українською та російською мовами), а саме: ІНФОРМАЦІЯ_4:

«Звинувачення у виведенні з ладу сайту СБУ, неодноразові обшуки, звинувачення в підтримці сепаратистів і організації онлайн-казино, внесення власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в санкиійні списки ще восени 2016 року...» (1-ше речення 7-го абзацу).

ІНФОРМАЦІЯ_4:

«Обвинения в выведении из строя сайта СБУ, неоднократные обыски, обвинения в поддержке сепаратистов и организации онлайн-казино, внесение собственников ОСОБА_1 и ОСОБА_2 в санкционные списки еще осенью 2016 года...» (1-ше речення "-го абзацу").

Зобов`язати ТОВ «РБК-Україна» шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію резолютивної частини рішення на офіційній сторінці порталу «РБК-Україна» (https ://www.rbc.ua/) у строк не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію, яка опублікована в мережі Інтернет на сайті порталу "РБК-Україна" за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4: «Звинувачення у виведенні з ладу сайту СБУ, неодноразові обшуки, звинувачення в підтримці сепаратистів і організації онлайн-казино, внесення власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в санкиійні списки ще восени 2016 року...» (1-ше речення 7-го абзацу).

ІНФОРМАЦІЯ_4: «Обвинения в выведении из строя сайта СБУ, неоднократные обыски, обвинения в поддержке сепаратистов и организации онлайн-казино, внесение собственников ОСОБА_1 и ОСОБА_2 в санкиионные списки еше осенью 2016 года...» (1-ше речення 7-го абзацу").

Оскільки зазначена інформація, була поширена серед необмеженого кола людей, позивачі також просять відшкодувати моральну шкоду, яку вони оцінюють у розмірі 2,00 грн.

Відповідач ТОВ «РБК-Україна», заперечуючи проти позову зазначив, що в публікації немає жодного твердження про те, що позивачі вчинили якийсь кримінальний злочин чи причетні до якогось правопорушення. Вся публікація побудована на повідомленні директора Українського інституту аналізу та менеджменту політики ОСОБА_3., яке він ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістив на своїй веб-сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» і яке ним до цього часу не спростовано.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивачі зазначають що негативна інформація про них, яку продовжує поширювати відповідач є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, вона підлягає визнанню недостовірною та спростованню у спосіб найбільш близький до способу її поширення. Крім того, спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що у спірній публікації ніде не вказано, що позивачі причетні до якихось злочинів і що вони відповідають за діяльність компанії «LUCKY LABS». Також відсутнє твердження, що компанія причетна до хакерської атаки. В назві публікації вжито слово «може», що на їх думку є припущенням, а не твердженням.

В суді апеляційної інстанції представник позивачів підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звернувшись до суду з даним позовом, позивачі посилались на те, що своїми діями відповідач охарактеризував їх як злочинців, як осіб, що з легкістю порушують закон та не мають високих моральних цінностей. Така позиція, на думку позивачів порочить їх честь, гідність та ділову репутацію, порушує їх особисті немайнові права, до яких Конституцією України передбачено обов`язок ставитись з повагою, обґрунтовується тим, що жодній нормальній цивілізованій людині неприємно чути (дізнаватись) про себе безпідставні звинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень та інших протиправних вчинків з точки зору моралі та порядності.

Відповідач вказує, що у спірній публікації ніде не вказано, що позивачі причетні до якихось злочинів, в назві публікації вжито слово «може», що є припущенням, а не твердженням.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. При цьому, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ч.2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, враховуючи, що опублікована інформація на порталі відповідача не є авторськими матеріалами, а є републікованим матеріалом, а тому до відповідача не можуть бути пред`явлені вимоги щодо визнання такої інформації недостовірною та її спростування.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд врахував конкретні обставини у справі і прийняв до уваги, що інформація, яку просить спростувати позивач, не є фактичними твердженнями, тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :