РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/533/19

провадження у справі № 2/0285/568/20

14 грудня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі представника позивача Михніцького Г.Ю., відповідача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника третьої особи Пелешок І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

третя особа: орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради,

про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач у лютому 2019 року звернувся до суду із позовною заявою та, уточнивши позовні вимоги, просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 287/1-463 від 22.05.2007 року в сумі 725 039,01 грн., на користь АТ «Укрсоцбанк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій та примусово виселити відповідачів з вказаного житлового будинку.

Свої вимоги мотивували тим, що 22.05.2007 року між банком «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 287/1-463, за умовами якого відповідач отримала кредит на купівлю житлового будинку по АДРЕСА_1 , який зобов`язалась повернути частинами та сплатити відсотки за користування кредитом згідно договору. Умови договору ОСОБА_1 належним чином не виконувала і станом на 22.03.2016 року заборгованість за вказаним кредитним договором становила 725 039,01 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 170 477,53 грн., заборгованості по відсоткам 261 581,49 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 89 917,43 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 89 676,58 грн., інфляційних витрат за кредитом 56 769,02 грн., інфляційних витрат за відсотками 56 616,96 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язання між «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 22.05.2007 року укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку житловий будинок по АДРЕСА_1 . Згідно адресної довідки у вказаному будинку зареєстровані відповідачі. Представниками банку на адресу відповідача направлені письмові вимоги про звільнення даного житлового будинку, однак в добровільному порядку звільнити приміщення відмовляються. З метою захисту майнових прав змушені звернутись до суду.

Заочним рішенням суду від 20.08.2019 року позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» задоволені повністю.

02.04.2020 року ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення: заочне рішення скасоване та справу призначено до розгляду, з огляду на те, що ОСОБА_1 повідомила, що вже два роки з дітьми проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , тому не отримувала кореспонденцію з суду та у зв`язку з оспоренням нею суми нарахованої заборгованості по кредитному договору № 287/1-463 від 22.05.2007 року.

Зважаючи на реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків став АТ «Альфа-Банк» та ухвалою суду від 28.04.2020 року по справі залучено правонаступника позивача - АТ «Альфа-Банк».

За клопотанням відповідача ОСОБА_1 було зупинене провадження по справі до набрання законної сили рішенням суду № 285/1593/16-ц за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 287/1-463 від 22.05.2007 року.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення № 285/1593/16-ц від 14.12.2016 року без змін.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та є законним представником неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову повністю. Зокрема, звертали увагу суду на той факт, що вимога про виселення з предмету іпотеки є безпідставною з огляду на те, що вона з дітьми вже понад два роки проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, будинок по АДРЕСА_1 є непридатним для проживання.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні просила в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити у задоволенні позову.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за місцем реєстрації. Заяв, клопотань до суду не надійшло.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 22.05.2007 року між банком «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений договір кредиту № 287/1-463, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 180 000 грн. на купівлю житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 21.05.2027 року (а.с. 7-10).

З метою забезпечення виконання зобов`язання 22.05.2007 року ОСОБА_1 уклала з банком «Укрсоцбанк» іпотечний договір №1, яким передала в іпотеку житловий будинок, розташований на неприватизованій земельній ділянці, загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 55,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-14). Предмет іпотеки належить іпотекодавцю ( ОСОБА_1 ) на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2007 року; вартість предмету іпотеки становить 212 000 грн.

ОСОБА_1 зобов`язання по договору належним чином не виконувала та станом на 22.03.2016 року заборгованість за кредитним договором № 287/1-463 від 22.05.2007 року становила 725 039,01 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 170 477,53 грн., заборгованості по відсоткам 261 581,49 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 89 917,43 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 89 676,58 грн., інфляційних витрат за кредитом 56 769,02 грн., інфляційних витрат за відсотками 56 616,96 грн.

Розмір заборгованості у вказаному розмірі підтверджено і в рішенні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1593/16-ц від 14.12.2016 року, яке постановою Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року залишене без змін (т. 2, а.с. 27-28).

На підставі зазначеного рішення виданий виконавчий лист (а.с. 79), однак заборгованість не погашена.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 (а.с. 74-76) та довідки ЦНАП Новоград-Волинської міської ради боржник ОСОБА_1 разом з відповідачем ОСОБА_3 має п`ять дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які разом з нею зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

10.01.2019 року представниками банку на адресу відповідачів направлена письмова вимога про добровільне погашення наявної заборгованості, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також пропозиція добровільно звільнити предмет іпотеки, що стверджується копіями поштових повідомлень (а.с. 84-86).

Також відповідач ОСОБА_1 , мотивуючи неотримання судових повісток, при подачі заяви про скасування заочного рішення суду наголосила, що вона разом з своїми неповнолітніми дітьми проживає по місцю реєстрації батька дітей ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 .

Вказане підтверджується Актами обстеження від 17.02.2020 року (т. 1, а.с. 207-208), а також повідомленнями про отримання судових повісток відповідачами за вказаною адресою (т.1 а.с. 222; т. 2, а.с. 35, 49).

Також представником органу опіки та піклування в судовому засіданні долучено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.05.2020 року згідно якого встановлено, що у житловому будинку по АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте в будинку ніхто двері не відчинив. Вікна в будинку вибиті, присадибна ділянка занедбана. Зі слів сусіда ОСОБА_11 у вказаному будинку ніхто не проживає понад два роки (т.2, а.с. 19).

Стосовно вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 33 ЗУ «Про іпотеку» визначає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ця норма дублюється і у статті 4 укладеного між сторонами іпотечного договору № 1.

У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов`язання та зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання.

При вирішенні даного спору суд приймає до уваги, що сума заборгованості по кредиту становить 725 039,01 грн., а вартість предмету іпотеки відповідно до п.1.2 договору іпотеки становить 212 000 грн. (а.с. 68), тобто сума заборгованості за кредитом є співмірною з вартістю іпотечного майна.

Також є доведеним факт неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 287/1-463 від 22.05.2007 року, розмір заборгованості по договору встановлений рішенням суду, що набрало законної сили, тому судом встановлені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одночасно стосовно вимог про примусове виселення відповідачів з житлового приміщення, що є предметом іпотеки, то суд аналізує наступні норми права.

За змістом статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя цієї статті регулює порядок виселення громадян.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказані факти, крім заяв відповідачів, підтверджуються також актами обстеження житлових умов, фактом постійного отримання кореспонденції відповідачами за вказаною адресою.

Оскільки відповідач не надав доказів, що відповідачі проживають у предметі іпотеки житловому будинку по АДРЕСА_1 , тому відсутні підстави для задоволення вимог про їх виселення із вказаного приміщення.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом за захистом непорушеного права.

Відтак встановлені підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Також суд стягує з відповідача ОСОБА_1 , як сторони кредитного та іпотечного договору, судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених вимог за немайнову вимогу звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі 1921 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, вул. В.Васильківська, 100, м. Київ, ) задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок, розташований на неприватизованій земельній ділянці, загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 55,8, кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 287/1-463 від 22.05.2007 року в сумі 725 039,01 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 170 477,53 грн., заборгованості по відсоткам 261 581,49 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 89 917,43 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 89 676,58 грн., інфляційних витрат за кредитом 56 769,02 грн., інфляційних витрат за відсотками 56 616,96 грн.,

на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та(або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Дата складення повного судового рішення 24.12.2020 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська