Справа № 755/1487/20
УХВАЛА

"04" лютого 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Пономарьової Дар`ї Володимирівни, ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,-

установив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Пономарьової Дар`ї Володимирівни, ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення.

Відповідно до позовних вимог позивач просить, серед іншого, визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. щодо проведення 03.12.2019 року державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп».

Відповідно до положень ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно пункту 2 частини 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

За нормою ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Аналіз змісту ст. 19 ЦПК України та ст. 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17-ц.

У даній справі правовідносини виникли між позивачем і державним реєстратором з приводу прийняття останнім рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру.

З огляду на викладене суд вважає, що у частині позовних вимог про визнання незаконними дій приватного нотаріуса, як державного реєстратора, виникли саме публічно-правові відносини, оскільки державний реєстратор діє як суб`єкт владних повноважень, дії якого позивач вважає неправомірними та такими, що порушують його права.

За правилами пункту 1 частини 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України позивачу слід роз`яснити, що з відповідним позовом про визнання дій державного реєстратора незаконними він має право звернутись в порядку адміністративного судочинства на підставі положень КАС України.

Керуючись ст. ст. 19, 186, 260, 353, 354 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Пономарьової Дар`ї Володимирівни, ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення в частині вимог про визнання незаконними дій Приватного нотаріуса Пономарьової Дар`ї Володимирівни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя