Ухвала

22 січня 2020 року

м. Київ

справа № 1522/12101/12

провадження № 61-15432св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду

від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням індексу інфляції - 5 439 414, 80 грн, та 3% річних - 228 784,95 грн, а всього стягнуто 5 668 199,75 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 12 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - ОСОБА_3 , задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат за договором позики скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат за договором позики у розмірі 5 439 414,80 грн відмовлено.

У решті рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня

2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року залишено без змін.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 17 квітня 2019 року, у якій заявник просить роз`яснити резолютивну частину вказаної постанови у частині присуджених до стягнення з ОСОБА_2 на його користь сум, щодо яких судом першої інстанції повинен бути виданий виконавчий лист.

Статтею 271 ЦПК України передбачено право осіб, які брали участь у справі подати заяву про роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Право роз`яснення рішення належить суду, який його ухвалив, якщо рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення суду може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що заявник посилається на незрозумілість тексту судового рішення, а тому заява задоволенню не підлягає, оскільки стосується тексту судового рішення, який на думку заявника, є незрозумілим для виконання.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвали описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Перевіряючи обставини, зазначені в указаній заяві про роз`яснення судового рішення, Верховним Судом виявлено, що під час технічного виготовлення вказаної постанови у третьому абзаці її резолютивної частини допущено описку, а саме замість «У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат за договором позики у розмірі 331 983,05 грн відмовити» (5 439 414 грн 80 коп. - 5 107 431 грн 75 коп.) помилково зазначено: «У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції за договором позики у розмірі 5 439 414,80 грн відмовити».

Про те, що у резолютивній частині допущено описку щодо розміру інфляційних втрат видно з описової частини постанови, у якій було помилково зазначена загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 439 414,80 грн, тоді як відповідно до заявленого позову сума інфляційних втрат була зазначена позивачем у розмірі 331 983,05 грн.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне виправити допущену в постанові суду описку.

Керуючись статтями 269, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 17 квітня 2019 року.

Виправити у третьому абзаці резолютивної частини постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року описку та замість «У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції за договором позики у розмірі 5 439 414,80 грн відмовити» вважати написаним «У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат за договором позики у розмірі 331 983,05 грн відмовити».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта