Дата документу 21.12.2020 Справа № 554/3406/18
Провадження № 4-с/554/82/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Чуванової А.М.,

за участю секретаря -Таран В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця; заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніна Оксана Валеріївна, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»,-

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просила визнати неправомірною постанову, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніною О.В. від 29.10.2020 року про арешт коштів в частині накладення арешту на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), відкритий в відділенні АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 ; зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніну О.В. усунути порушення шляхом скасування (зняття) арешту грошових коштів, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), відкритому в відділенні АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів скарги, заявник посилається на те, що в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавче провадження №60597283 щодо виконання судового наказу №554/3406/18, виданого 27.11.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення боргу солідарно. Борг сплачується шляхом відрахування коштів з доходів заявника.

29.10.2020 року державним виконавцем Ягуніною О.В. при примусовому стягненні була винесена постанова про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

В результаті арешт було накладено на картковий рахунок ОСОБА_1 , який знаходиться в АТ КБ «Приватбанк», на який заявник отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою з місця роботи: КП «ПОКЛ ім..М.В.Скліфосовського Полтавської обласної ради» від 09.12.2020 року №05-19/3273, про що їй стало відомо у листопаді 2020 року.

На своє звернення до ВДВС ОСОБА_1 07.12.2020 року отримала відповідь про те, що підстави для зняття арешту з коштів боржника відсутні.

Заявник зазначає, що постановою державного виконавця накладено арешт на всі її кошти, в тому числі і на заробітну плату, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 11.12.2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надав до суду відзив на скаргу, в якому вказав, що зняття арешту з карткового рахунку є неможливим, оскільки поточний рахунок не підпадає до категорії поточних рахунків із спеціальним режимом та заборгованість по вищезазначеним виконавчим провадженням не погашена в повному обсязі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, в наданій заяві просила про розгляд скарги у її відсутність з підтриманням вимог скарги.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) подав до суду заяву, в якій просив скаргу розглянути у відсутність свого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи положення ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутність учасників справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавче провадження №60597283 щодо виконання судового наказу №554/3406/18, виданого 27.11.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення заборгованості на користь Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у сумі 37390,05 гривень.

Державним виконавцем 16.11.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 29.10.2020 року Державним виконавцем накладено арешт на рахунки та винесено постанову про звернення на кошти на рахунках боржника та направлено до банківських установ (а.с.36- постанова).

Згідно довідок (а.а.с.33,34), ОСОБА_1 , як працівник КП «ПОКЛ ім.М.В.Скліфосовського ПОР» отримує заробітну плату на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», а саме: на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ).

Суд вважає, що вимоги скарги є обґрунтованими, а постанова про накладення арешту на кошти боржника підлягає скасуванню.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги у відповідності до статті 451 ЦПК України суд постановляє ухвалу.

У разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частина 2 ст. 56 Закону передбачає, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Ч. 1 ст. 115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.ч.1, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Таким чином, виходячи з аналізу норм ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що на заробітну плату у розмірі 100%, яку заявник отримує в КП «ПОКЛ ім.М.В.Скліфосовського Полтавської обласної ради» по картковому рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», не може бути звернуто стягнення, оскільки із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості -20 відсотків.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунок заявника, з якого він просить зняти арешт, дійсно зараховується заробітна плата останнього, та зважаючи на граничний розмір відрахувань із заробітної плати, встановлений для даного виду стягнення, що не може перевищувати 50% доходу, суд вважає вимоги заявника в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих доказів у справі, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення скарги в частині, а саме: про зобов`язання державного виконавця зняти арешт із грошових коштів ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), що знаходиться на рахунку № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), відкритому в відділенні АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , який накладений постановою про арешт коштів боржника від 29.10.2020 року державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніною О.В. при примусовому виконанні судового наказу №554/3406/18, виданого 27.11.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення заборгованості на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у сумі 37390,05 гривень.

Що стосується вимог заявника про визнання неправомірною постанови державного виконавця, суд вважає відмовити у задоволенні цих вимог за безпідставністю, оскільки суд прийняв рішення про скасування цієї постанови, а заявник так і не обґрунтував та не конкретизував ці вимоги в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця; заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніна Оксана Валеріївна, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»,- задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця зняти арешт із грошових коштів ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), що знаходиться на рахунку № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ) відкритому в відділенні АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , який накладений постановою про арешт коштів боржника від 29.10.2020 року державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніною Оксаною Валеріївною при примусовому виконанні судового наказу №554/3406/18, виданого 27.11.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення заборгованості на користь Полтавського обласного комунальне виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у сумі 37390,05 гривень.

В задоволенні інших вимог скарги заявнику відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя: А.М.Чуванова