РІШЕННЯ

іменем України

30 січня 2020 рокуСправа №451/1455/19
Провадження № 2/451/370/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1455/19 за позовом ОСОБА_1 - представника позивача ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 12 квітня 1996 року Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області. Згідно Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 виданого повторно Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області 28.03.1996 року вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_3 . Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 31.10.2016 року у справі №451/507/16-ц позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстрований 18.02.2014 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис за №2. Під час розгляду вказаної справи Радехівським районним судом Львівської області було встановлено, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстрований 18.02.2014 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за №2, після одруження дружина присвоїла собі прізвище ОСОБА_2 . Згідно Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області 11 червня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Після одруження ОСОБА_2 присвоїла собі прізвище ОСОБА_2 . Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області. Згідно Довідки № 237 від 23.02.2018 року, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається наступне: «що, гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті в житловому будинку проживали і були зареєстровані: чоловік - ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_2 , свекруха - ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , свекор - ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадкодавець ОСОБА_3 за життя заповіту не залишила, згідно ст.1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом відносяться чоловік - ОСОБА_5 та дочка - ОСОБА_2 . Згідно Заяви ОСОБА_5 від 23.02.2018 року засвідченої ОСОБА_14 секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрованої в реєстрі за №36, Заявник: «не заперечує проти прийняття спадщини спадкоємцем першої черги - гр. ОСОБА_2 ». Як вбачається із вищенаведеного Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , що завадило позивачу відповідно до чинного законодавства переоформити спадщину. Крім позивача, інших осіб, які б претендували на майно ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач після смерті Спадкодавця, фактично вступив у володіння спадщиною і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном, а саме городом, садом, земельною ділянкою загальною площею 1,5171 гектарів, які відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ЛВ №081738 належать Спадкодавцю. Проте, на даний час з метою отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку на земельні ділянки отримати не має змоги, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , та відсутність оригіналу документу на землю. Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому Позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081738 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12680 від 24.01.2001 року, а саме: земельна ділянка загальною площею 1,4435 га (рілля) та земельна ділянка загальною площею 0,0736 га (кормові угіддя).

У підготовче судове засідання представник позивача з`явився, позов підтримує повністю та просить задоволити.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.27).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 12 квітня 1996 року Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.13).

Згідно Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 виданого повторно Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області 28.03.1996 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_3 (а.с.14).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 31.10.2016 року у справі №451/507/16-ц позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстрований 18.02.2014 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис за №2 (а.с.15,16).

З довідки № 237 від 23.02.2018 року, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що, гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті в житловому будинку проживали і були зареєстровані: чоловік - ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_2 , свекруха - ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , свекор - ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18).

Відповідно до Заяви ОСОБА_5 від 23.02.2018 року засвідченої ОСОБА_14 секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрованої в реєстрі за №36, Заявник не заперечує проти прийняття спадщини спадкоємцем першої черги - гр. ОСОБА_2 (а.с.19).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії IІІ-ЛВ №081738, виданого 24.01.2001 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12680, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,5171 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_3 (а.с.17).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081738 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12680 від 24.01.2001 року, а саме: земельна ділянка загальною площею 1,4435 га (рілля) та земельна ділянка загальною площею 0,0736 га (кормові угіддя).

Стягнути з Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), жительки с. Миколаїв, Радехівського району Львівської області судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 6 лютого 2020 року.