Справа № 446/839/19
УХВАЛА

30.01.2020 року м.Кам"янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бакай І. А.
за участю секретаря судових засідань: Михайлишин О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька Львівської області подання головного державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич У.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України із вилучення паспортного документа,
Головний державний виконавець Кам"янка-Бузького районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Мазуркевич У.С. звернулася в суд з поданням та просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов`язань.
Станом на даний час відомості про сплату заборгованості боржником у Кам`янка-Бузькому РВДВС ГТУЮ у Львівській області відсутні, такий ухиляється від його виконання, не вживає заходів до виконання рішення. Вказує, що за повідомленням Державної міграційної служби України від 11.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданого 07.06.2017р.
Державний виконавець в судове засідання не з"явилась, причин неявки не повідомила.
Боржник в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій заперечив проти задоволення заяви, просив в поданні державного виконавця відмовити.
Вирішуючи питання по суті даного подання, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 19 ч. 2ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
В узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, Верховний Суд України вказав, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Отже, наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду саме по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.
Постановою державного виконавця від 05.11.2018р. відкрито виконавче провадження з виконання вищезгаданого виконавчого листа, що доводиться копією такої постанови.
Як видно з матеріалів виконавчого провадження, таке рішення на даний час не виконано, а примусові заходи, що вжиті державним виконавцем, не призвели до реального виконання рішення суду.
Згідно інформації наданої на запити державного виконавця, майно належне боржнику на праві приватної власності відсутнє.
Згідно з повідомлення Державної міграційної служби України від 11.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданого 07.06.2017р.
06 лютого 2019 державний виконавець надіслав за адресою реєстрації місця проживання виклик, щодо явки до виконавця для надання пояснень причин невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не з"явився, про причини неявки не повідомив виконавця.
В поданні про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець, як на підставу для задоволення подання, посилався на ухилення ОСОБА_1 , від виконання своїх зобовязань.
В силу положеньст. 33 Конституції України особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.
Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будьяку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будьяку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеному у цьому Пакті.
Отже, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного чи приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших громадян.
На підставі визначених у ч.5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням" слід розуміти як будьякі свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обовязок не заважають будьякі незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, приватний виконавець виконавчого органу Львівської області, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього судом зобовязань, в матеріалах справи відсутні відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритих проваджень та строками їх добровільного виконання, за зареєстрованою адресою боржник відсутній, підтвердження його неявки до державного виконавця за викликом немає.
Суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження, тому з врахуванням вищенаведеного у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документу слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", ст.441 ЦПК України, суд,
У задоволенні подання головного державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич У.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа щодо ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Кам"янка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя І.А.Бакай