У х в а л а

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 757/49288/17-ц

провадження № 61-18690 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалуКиївського апеляційного суду від 03 грудня2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків від упущеної вигоди,

В с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків від упущеної вигоди в сумі 144 240,35 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків від упущеної вигоди.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року.

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалуКиївського апеляційного суду від 03 грудня2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалуКиївського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року та направити справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

При постановленні ухвали Київським апеляційним судом від 03 грудня 2020 року про відмову в роз`ясненні постанови Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, суд апеляційної виходив із того, що судом залишено без змін рішення суду першої інстанції про відмову в позові, яке не підлягає виконанню, а заява про роз`яснення рішення стосується роз`яснення мотивувальної частини відповідної постанови суду.

Верховний Суд погоджується із відповідними висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам, встановленим судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши, що заява про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року не стосується наявності перешкод щодо її виконання та обгрунтована роз`ясненням мотивів ухвалення відповідного судового рішення, а тому суд правомірно відмовив у роз`ясненні постанови суду апеляційної інстанції від 03 листопада 2020 року.

Разом із цим, зазначені у касаційній скарзі аргументи, Верховний Суд вважає необґрунтованими та виключно суб`єктивними судженнями заявника, оскільки вони зводяться до незгоди з фактичними обставинами, встановленими судом в оскаржуваній ухвалі.

Із змісту касаційної скарги, вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності ухвали Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.

У відповідності до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалуКиївського апеляційного суду від 03 грудня2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків від упущеної вигоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. О. Кузнєцов

В. А. Стрільчук