Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1284/20

Провадження № 2/338/527/20

23 грудня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 червня 1999 року відділом ЗАГС м. Нефтеюганськ Тюменської області (Російська Федерація), актовий запис № 262. Неповнолітніх дітей у подружжя немає.

На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що впродовж останніх десяти років вони з відповідачем разом не проживають. ОСОБА_2 живе поза межами України - в Республіці Білорусь, вони не ведуть спільного господарства, не спілкуються, не цікавляться життям одне одного. Примирення вважає неможливим, сім`я як така розпалась, шлюб носить виключно формальний характер. На думку позивачки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе й буде суперечити її інтересам. За таких обставин просить позов задоволити, ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 .

В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. ОСОБА_1 подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що вони з відповідачем домовились про застосування законодавства України при вирішенні спору, примирення між ними неможливе, судові витрати стягувати з відповідача не бажає.

Відповідач в судове засідання, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. ОСОБА_2 надіслав на електронну пошту суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає, повідомив також, що вони з позивачкою домовились про застосування законодавства України при вирішенні спору по суті, не заперечує щодо розірвання шлюбу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 29 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Україною з застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. По справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя.

З огляду на викладене, з урахуванням наявних в матеріалах справи заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судом до спірних правовідносин застосовано законодавство України.

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , громадянка України, та ОСОБА_2 , громадянин Республіки Білорусь, зареєстрували шлюб 25 червня 1999 року у відділі ЗАГС м.Нефтеюганськ Тюменської області (Російська Федерація), актовий запис № 262, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 " (а.с. 3).

В шлюбі у подружжя народилась дочка, яка на час розгляду справи досягла повноліття.

Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При чому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, подальше збереження шлюбу та спільне життя буде суперечити інтересам позивачки, відповідач позов визнав, суд приходить до переконання, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Судові витрати слід залишити за позивачкою на підставі її заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 141, 263 - 265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 червня 1999 року відділом ЗАГС м. Нефтеюганськ Тюменської області (Російська Федерація), актовий запис № 262, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Судові витрати залишити за позивачкою ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Суддя Л.Я. Рибка