Справа № 149/2870/19
Провадження №2/149/869/19
Номер рядка звіту 71
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
09.01.2020 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вергелеса В.О.,
з участю секретаря Лисої В.В.,
представника позивача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом Хмільницької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування, в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В:
Хмільницька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 є матір`ю двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Запис про батьків у свідоцтвах про народження дітей зроблено у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері.
Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.12.2014 року діти були відібрані від матері без позбавлення її батьківських прав. Діти були влаштовані під опіку до баби ОСОБА_2 та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , яка займається їх вихованням та утримує їх.
З часу відібрання дітей обставини життя та поведінка матері не змінились. Діти перебувають на утриманні баби, мати зустрічалася з ними декілька раз, мати не відвідувала місця навчання дітей, не цікавилась їх розвитком. Відповідач тривалий час не звертається до суду з заявою про повернення їй дітей, що свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.
Тому позивач просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 18.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, а також щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала свою позовну заяву та просила задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечувала.
Третя особа - ОСОБА_2 повідомила суду, що відповідач не цікавиться життям дітей, проживає окремо від них та не навідує їх. Ні їй, ні дітям на даний час невідомо де перебуває ОСОБА_5 , тому не заперечує проти задоволення позову. Вважає, що рішення суду про позбавлення батьківських прав матері буде в інтересах дітей
Відповідач у визначений ухвалою суду строк відзив на позов не подав, в судове засідання не з"явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд розглядає та вирішує справу в заочному порядку за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 8 ст. 178, ст. 279, 280-282 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.07.2008 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , матір`ю дитини є ОСОБА_6 (копія на а.с. 2).
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно доч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батько ОСОБА_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (копія на а.с. 4-5).
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.02.2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_4 , матір`ю дитини є ОСОБА_6 (копія на а.с. 3).
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батько ОСОБА_4 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (копія на а.с. 6-7).
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_6 17.10.2018 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та залишила собі прізвище " ОСОБА_8 " (копія на а.с. 9-10).
Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.12.2014 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відібрано від матері ОСОБА_6 без позбавлення її батьківських прав (копія на а.с. 11-12).
Згідно довідок Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 503 від 4.10.2019 та № 504 від 04.10.2019, ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак не проживає за даною адресою та допомоги на утримання та виховання дітей не надає (копія а.с. 14,15).
21.10.2019 ОСОБА_2 звернулась до служби у справах дітей Хмільницької РДА з заявою про порушення питання про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав (копія на а.с. 18).
Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки і піклування дійшов висновку те, що позбавлення бвтьківських прав ОСОБА_5 стосовно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є доцільним і буде в інтересах дітей (а.с. 20).
Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі письмові докази, прийшов до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з ними, не надає матеріальної допомоги, не створює умов для розвитку дітей, тобто не займається вихованням, доглядом дітей, їх утриманням, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, внаслідок чого протягом тривалого часу виникли і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дітей, кірм того рішенням суду в неї відібрано дітей, без позбавлення батьківських прав.
Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.
Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Із роз`яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть у часть у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що мати неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, фактично відмовилась від них, будучи особою в якої відібрали дітей не вчинила жодних дій щодо їх поверенення, що є підставою для задоволення позову, а тому позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 по відношенню донеповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є доцільним і буде в інтересах дітей.
Суд вважає за необхідне роз"яснити, що відповідно до вимог статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини.
Відповідно до статті 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.
У відповідності до частини 6 статті 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165,170, 184,193 СК України, ст.ст. 12,13,81, 263-265,279,280-282,354 ЦПК України, суд,--
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Хмільницької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування задовольнити.
Позбавити громадянку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_5 до державного бюджету України 1921 гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: Хмільницька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, місце знаходження - вул. Столярчука, 3, м. Хмільник Вінницької області, код 04051158;
відповідач: ОСОБА_5 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 ;
третя особа: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_2 .
Суддя Вергелес В. О.