Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2064/19
провадження № 2/650/52/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

із секретарем Коваленко Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області про визнання права на спадщину,

встановив:

11 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), що розташована на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області,згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0132765, виданого 28 липня 1999 року на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після якої відкрилась спадщина у виді права на земельну частку (пай), що розташована на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, підтвердженого сертифікатом серії ХС № 0132765 виданого на ім`я ОСОБА_2 , яку позивач шляхом фактичного вступу в управління нею прийняла, оскільки розпорядилася майном померлої та взяла на зберігання оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу.

На судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Пояснила, що до моменту смерті її матері вона проживала з нею, оскільки останній потрібна була допомога. Після її смерті вона її поховала та прийняла в управління будинок, яким розпорядилася та який за її розпорядженням був розібраний. Всі предмети побути також були прийняті нею та вона рими розпорядилася. Крім того, нею було прийнято оригінал сертифікату, який в подальшому втрачений.

На судовому засіданні представник відповідача, не заперечив проти задоволення вимог позивача та надав відзив на позовну заяву. Пояснив, що позивачка постійно на момент смерті проживала з матір`ю після якої розпорядилася майном останньої.

У відповідності до частини третьої статті 200 ЦПК України, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши позивача, представника відповідача дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом № 21 зробленим 04 грудня 2001 року Благодатівською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області (повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 2017 року).

Зазначені родинні відносини вказаних осіб підтверджуються свідоцтвом про народження (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21 березня 1952 року).

На момент смерті ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай), що розташована на території с. Благодатівка Великоолександрівського району Херсонської області та перебувало у колективній власності КСП ім. Шевченка, підтвердженого сертифікатом серія ХС № 0132765, від 28 липня 1999 року, оригінал якого було втрачено, що підтверджується довідкою від 27 лютого 2018 року № 12 яка видана районною газетою «Жайвір».

Те, що померлій належало право на земельну частку (пай), за сертифікатом серія ХС № 0132765, від 28 липня 1999 року також підтверджується відповіддю за підписом представника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду від 23 грудня 2019 року та відповідно до якої за інформацією відділу у Великоолександрівському районі і Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відсутній сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ХС № 0132765 виданий на ім`я ОСОБА_2 , який вона

отримала особисто 07 серпня 1999 року, що засвідчено її підписом у книзі записів державних актів за № 73 по Благодатівській сільській раді Великоолександрівського району

Херсонської області.

Те, що померла ОСОБА_2 проживала в селі Сухий Ставок Великоолександрівського району Херсонської області разом зі своєю дочкою, яка доглядала за померлою до дня її смерті, вела спільне господарство та здійснювала її поховання підтверджується довідкою від 25 листопада 2019 року № 409 яка видана Благодатівською сільською радою, що узгоджується з актом з аналогічними письмовими поясненнями сусідів позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З дослідженого наданого представником відповідача відзиву, вбачається, що позовні вимоги ним визнаються проти їх задоволення він не заперечує його зміст узгоджується з наведеними доказами та підтверджують факти, які ними встановлені та містить додатки у вигляді заяв від 19 листопада 2019 року написаних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які вказують, що померла ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживала разом з дочкою ОСОБА_1 в с. Сухий Ставок з 01 січня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 тобто по день смерті матері яку вона доглядала, вела з нею спільне господарство та поховала її за власний рахунок.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни від 27 грудня 2019 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та заповіти / спадкові договори) від 27 грудня 2019 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Зміст позовних вимог, підстави позову та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу спадкових прав позивача на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, що врегульовані нижченаведеними нормами Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пунктів четвертого та п`ятого Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки, відповідно до пункту першого Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, а спадщина відкрилася до вказаної дати та до 01 липня 2003 року спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК УРСР.

Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку з його смертю.

Суд установив, що позивач, будучи віднесеним до спадкоємців першої черги за законом як дочка, прийняла спадщину, що відкрилась після смерті матері шляхом вступу в управління спадковим майном у виді прав на земельну частку (пай), про що свідчить те, що у позивача був оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), який належав померлій на момент смерті, і який позивачем був прийнятий та згодом втрачений. Крім того, позивач вступила в управління майном у виді житлового будинку, в якому проживала померла та споживчими речами, які в ньому знаходились.

Отже, позивач вважається такою, що прийняла спадщину в цілому та має право вимагати визнання за нею права на спадщину, що не була оформлена, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками.

Належність померлій на момент смерті вказаного права на земельну частку (пай) з урахуванням встановлених обставин, вбачається із приписів пункту 17 Перехідних положень Розділу Х ЗК України відповідно до якого, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

При розгляді справи судом враховано, що відповідачем визнано усі зазначені позивачем у позові обставини, а отже вони не підлягають доказуванню у відповідності до частини першої статті 82 ЦПК України, з огляду на відсутність у суду сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, яка прийняла спадщину у виді права, що належало її матері, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом.

Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом прийняв спадщину у встановленому законом порядку після смерті матері, у виді вказаного майна, яке належало останній на момент смерті та не припинилось у зв`язку з цим.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останньої не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та учать останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 - 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

вирішив:

ПозовОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області (місце знаходження: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Благодатівка, вул. Миру, 46) про визнання права на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), що розташована на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області,згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0132765, виданого 28 липня 1999 року на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора