РІШЕННЯ

іменем України

10 січня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 про збільшення розміру аліментів,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 18.11.2013 року по справі № 426/2109/13-ц, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн. щомісячно. На сьогоднішній день розмір аліментів, стягуваних за рішенням суду, є недостатнім для гармонійного розвитку дитини та є меншим за мінімальний розмір аліментів, встановлений статтею 182 СК України. Просить суд збільшити розмір аліментів, які утримуються з ОСОБА_2 за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 18.11.2013 року на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісяця на ј частини всіх видів доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття та з урахуванням стану здоров`я відповідача не заперечувала проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісяця.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, але просив з урахуванням його стану здоров`я стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку/доходу/.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , повторно виданого 05.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області (а.с. 4).

18 листопада 2013 року рішенням Сватівського районного суду Луганської області позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с.9).

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн., що на її думку, є недостатнім для гармонійного розвитку дитини та є меншим за мінімальний розмір аліментів встановлений статтею 182 СК України.

Так, згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до довідки № 1225/1-2204 від 04 грудня 2019 року, виданої Сватівським районним центром зайнятості, ОСОБА_2 перебуває на обліку Сватівському районному центрі зайнятості як безробітний (а.с.56).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області (а.с.39).

З довідок про стан здоров`я ОСОБА_2 вбачається, що він перебуває на обліку «Д», діагноз - хронічне загострене захворювання легень І-ІІ (астма), тому перебуває на постійному лікуванні (а.с. 45-50).

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Таким чином, вимога платника аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у зміні способу стягнення та розміру аліментів.

З огляду на вищезазначені положення законодавства, виходячи з характеру спору, з урахуванням всіх обставин справи, а також того, що відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, згідно вимог ст. 12 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, з врахуванням стану здоров`я, матеріального становища відповідача, наявності у нього іншої дитини, беручи до уваги такожобов`язок обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, а саме змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 18 листопада 2013 рокуна 1/6 частини із всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

На підставі ст. 180, 182, 184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12,13,78-80, 258, 268, 352 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 18 листопада 2013 року,стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку /доходу/, щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах оплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Виконавчий лист, виданий за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 18 листопада 2013 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 14 січня 2020 року.

Суддя А.С.Река