Ухвала

Іменем України

24 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 761/22804/15-ц

провадження № 61-18389ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», в особі голови комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року у справі за заявою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, що виданий на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року у справі за клопотанням Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» про надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, що виданий на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі № 17208/GZ/MHM про стягнення з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на користь Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 року заяву представника боржника, в особі заступника голови комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» Йосифовича Р. М., від 14 грудня 2017 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі №761/22804/15-ц на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 року у справі за заявою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало те, що апеляційна скарга подана заявником після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому заявником не обґрунтовано в апеляційній скарзі наявності передбачених пунктом 2 частини другої статті 358 ЦПК України підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У грудні 2020 року Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця», в особі голови комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали касаційної скаргиДержавного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», в особі голови комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист, апеляційний перегляд справи здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Реалізація конституційного права, зокрема, права на апеляційне оскарження судового рішення, регулюється положеннями відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм ЦПК України.

Відповідно до положень частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1 і 2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не

є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами

і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженням встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня

2004 року).

Київський апеляційній суд, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження та переглядаючи наявні матеріали справи, встановив наявність у матеріалах справи письмової розписки від 23 квітня 2018 року про ознайомлення представника боржника - Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» із матеріалами справи.

Встановивши, що оскільки з дня складання повного тексту ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року минуло більше двох років, боржник брав участь в судовому засіданні у Шевченківському районному суді м. Києва 23 березня 2018 року, з матеріалами справи представник боржника був ознайомлений 23 квітня 2018 року, та жодних обставин непереборної сили, що стали перешкодою для подання апеляційної скарги у визначені цивільним процесуальним законодавством України строки, і доказів на підтвердження їх виникнення, боржником не надано, апеляційний суд дійшов висновку про наявність передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», в особі голови комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року у справі за заявою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року у справі за клопотанням Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» про надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець