Провадження №2-о/932/192/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря Калантаєнко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, -

В С Т А Н О В И В:

09.10.2020 року заявники звернулися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 22.03.2008 року між ними у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Вони не живуть однією сім`єю, ведуть порізно фінансову та господарську діяльність, сімейний союз між ними фактично відсутній. Між ними досягнуто згоди стосовно поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмір аліментів на дитину.

17.07.2020 року Виконавчим комітетом Шевченківської районної у м. Дніпрі ради надано

дозвіл ОСОБА_1 , батьку дитини, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності, згідно акту прийому-передачі нерухомого майна від ТОВ «Атлас-Д» від 12.09.2019 року, на ім`я дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим же рішенням від 17.07.2020 надано дозвіл матері дитини ОСОБА_2 прийняти у власність Ѕ частину квартири (в рахунок припинення права на аліменти), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підписати від імені дитини відповідні документи.

30.07.2020 року року між ними укладено нотаріальний договір про поділ майна подружжя,

відповідно до зазначеного договору вони добровільно та за спільною згодою вирішили усі майнові питання.

30.07.2020 року між ними укладено нотаріальний договір між батьками про сплату

аліментів на дитину, утримання та виховання дитини, відповідно до умов якого батьки домовилися, зокрема, що: аліменти сплачуються батьком щомісяця у виді твердої суми, розмір якої встановлюється за домовленістю сторін і становить 3 315,00 грн. на місяць; батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами; до досягнення сином 14 років він буде проживати разом з матір`ю за адресою матері: АДРЕСА_2 , після досягнення 14 років син обопільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання; батько має право спілкуватися з дитиною, якщо це не порушує режиму дитини; батько має право не більш ніж на три вечірні (за закінченням шкільних занять) зустрічі з дитиною впродовж робочого тижня без присутності матері. Батько має право на зустріч з дитиною у вихідний та/або святковий день протягом не менше 5 (п`яти) годин. Батько має право провести відпустку з дитиною протягом року, але не більш 2 (двох) разів на рік (якщо більше, то за попередньою домовленістю з матір`ю) та без шкоди для освітнього процесу дитини. Термін разової відпуски не більше 20 (двадцяти) діб. Усі зустрічі батька з дитиною погоджуються за попередньою домовленістю матері та батька шляхом дзвінка та/або смс-повідомлення.

30.07.2020 року ними укладено нотаріальний договір про припинення права на аліменти

для дитини у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частину квартири. Відповідно до зазначеного договору батьки домовились, що батько передає у власність дитини, а дитина приймає у власність від батька Ѕ частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За даним договором право на аліменти для дитини, встановлені договором про сплату аліментів, припиняється у зв`язку з передачею права власності на Ѕ частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на зазначене, заявники в заяві просять розірвати між ними шлюб.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді від 12.10.2020 року у цивільній справі відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду на 13.11.2020 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заяву підтримав та просив задовольнити.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заяву підтримала та просила задовольнити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ч.3, 7, 8 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Вимогами ч. 1 ст. 190 Сімейного кодексу України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Відповідно до ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що 22.03.2008 року між заявниками у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 135.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у заявників народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданим 06.10.2009 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1289.

Заявники не живуть однією сім`єю, ведуть порізно фінансову та господарську діяльність, сімейний союз між ними фактично відсутній. Між ними досягнуто згоди стосовно поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмір аліментів на дитину.

17липня 2020 року Виконавчим комітетом Шевченківської районної у м. Дніпрі ради

надано дозвіл ОСОБА_1 , батьку дитини, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності, згідно акту прийому-передачі нерухомого майна від ТОВ «Атлас-Д» від 12.09.2019 року, на ім`я дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим же рішенням від 17.07.2020 надано дозвіл матері дитини ОСОБА_2 прийняти у власність Ѕ частину квартири (в рахунок припинення права на аліменти), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підписати від імені дитини відповідні документи.

30липня 2020 року між заявниками укладено нотаріальний договір про поділ майна

подружжя, відповідно до зазначеного договору вони добровільно та за спільною згодою вирішили усі майнові питання.

30липня 2020 року між ними укладено нотаріальний договір між батьками про сплату

аліментів на дитину, утримання та виховання дитини. Відповідно до договору батьки домовилися, зокрема, що:

- аліменти сплачуються батьком щомісяця у виді твердої суми, розмір якої встановлюється за домовленістю сторін і становить 3 315,00 грн. на місяць;

- батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами;

- до досягнення сином 14 років він буде проживати разом з матір`ю за адресою матері: АДРЕСА_2 , після досягнення 14 років син обопільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання;

- батько має право спілкуватися з дитиною, якщо це не порушує режиму дитини;

- батько має право не більш ніж на три вечірні (за закінченням шкільних занять) зустрічі з дитиною впродовж робочого тижня без присутності матері. Батько має право на зустріч з дитиною у вихідний та/або святковий день протягом не менше 5 (п`яти) годин. Батько має право провести відпустку з дитиною протягом року, але не більш 2 (двох) разів на рік (якщо більше, то за попередньою домовленістю з матір`ю) та без шкоди для освітнього процесу дитини. Термін разової відпуски не більше 20 (двадцяти) діб. Усі зустрічі батька з дитиною погоджуються за попередньою домовленістю матері та батька шляхом дзвінка та/або смс-повідомлення.

30 липня 2020 року між заявниками укладено нотаріальний договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частину квартири. Відповідно до зазначеного договору батьки домовились, що батько передає у власність дитини, а дитина приймає у власність від батька Ѕ частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За даним договором право на аліменти для дитини, встановлені договором про сплату аліментів, припиняється у зв`язку з передачею права власності на Ѕ частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, з урахуванням того, що сімейний союз між заявниками фактично відсутній і вони бажають, щоб цивільний стан був юридично оформлений розірванням шлюбу та поданням спільної заяви про розірвання шлюбу підтверджують, що зробили свідомий та добровільний вибір, і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати відшкодуванню не підлягають.

У відповідності до ч.8 ст. 284 ЦПК України, зважаючи на заяву ОСОБА_2 , у рішенні суду про розірвання шлюбу необхідно зазначити про вибір заявницею прізвища « ОСОБА_4 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 258-259, 265, 294, 354-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 22.03.2008 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 135, від якого вони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - розірвати.

Прізвище заявниці « ОСОБА_4 » після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О.Кудрявцева