ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року

м. Харків

Справа № 646/7490/19

Провадження № 22-ц/818/5034/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 адвоката Бондарчука Олексія Анатолійовича на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2020 року, постановлене суддею Тесліковою І.І., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою після уточнення якої просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу - заповіту від 14 жовтня 2005 року за реєстраційним номером № 3793, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Валковою Любов`ю Миколаївною на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити, що запис РНОКПП № НОМЕР_2 , зазначений у заповіті від 14 жовтня 2005 року за реєстраційним номером № 3793, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Валковою Любов`ю Миколаївною- є помилковим та визнати правильним запис РНОКПП № НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначено, що 14 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Валковою Л.М. за реєстровим номером № 3793 зареєстровано заповіт, за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заповів ОСОБА_1 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. 26.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 26.02.2019 року за порядковим № 130/2019 та відкрито спадкову справу №63817376. За наслідками розгляду спадкової справи державним нотаріусом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку у помилкою, допущеною у тексті заповіту, а саме: РНОКПП ОСОБА_2 вказано помилково « НОМЕР_2 », замість РНОКПП « НОМЕР_1 », який зазначено у картці фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 , виданій 28.12.2005 року ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова. Крім того, згідно з даними з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо ОСОБА_2 було встановлено, що РНОКПП за № НОМЕР_2 присвоєно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тобто РНОКПП « НОМЕР_2 » належить особі з іншими датами та роком народження, а також іншим місцем реєстрації, тобто іншій особі, лише прізвище, ім`я та по батькові якої повністю співпадають з ПІБ заповідача. З приводу надання роз`яснень до ГУ ДПС у Харківській області було направлено адвокатський запит щодо визначення правильності та належності РНОКПП саме заповідачу. Згідно з відповіддю від 06.02.2020 року № 2239/ФОП/20-40-58-11-11, наданою ГУ ДПС у Харківській області, було встановлено наступне: «Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 14 серпня 1998 року було присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був наданий йому на паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Червонозаводським РВ УМВС України в Харківській області 29.06.1996р». Також за інформацією податкової служби було встановлено, що у зв`язку з набранням чинності Податкового Кодексу України лише з 2012 року у картці платника податків зазначається дата народження фізичної особи, у зв`язку з чим до 2012 року було можливим помилкове надання картки реєстраційного номеру іншої фізичної особи при повному співпаданні прізвища, ім`я, по батькові. За таких обставин, з метою усунення розбіжностей про запис РНОКПП ОСОБА_2 у заповіті ОСОБА_2 від 14.10.2005 року та картці фізичної особи-платника податків від 28.12.2005 року, просила заяву задовольнити.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права висновки якого не відповідають обставинам справи та ухвалити нове про задоволення заяви.

Скарга містить посилання на те, що суд помилково тлумачить вимоги заявника про належність заповіту ОСОБА_2 як захист цивільних прав та інтересів померлої особи, незважаючи на те, що згідно з чинним законодавством України заповіт фактично належіть особі, на ім`я якої він був складений, тобто ОСОБА_1 , а під належністю заповіту ОСОБА_2 мається на увазі лише відповідність його РНОКПП № НОМЕР_1 , а не РНОКПП № НОМЕР_2 (як зазначено у заповіті).

Також, судом у рішенні не враховано, що усунення розбіжності в РНОКПП ОСОБА_2 , зазначеному у заповіті від 14 жовтня 2005 року за реєстраційним номером № 3793, з дійсним належним особі спадкодавця - ОСОБА_2 РНОКПП ( НОМЕР_1 ) має наслідки лише для спадкоємця та не тягне за собою, як зазначено судом, виникнення або припинення у померлої особи цивільних прав та порушення її інтересів, тобто цивільної процесуальної правоздатності.

Також, залишено поза увагою та не прийнято рішення вимогу заявницю про встановлення того, що запис РНОКПП № НОМЕР_2 , зазначений у заповіті від 14 жовтня 2005 року за реєстраційним номером № 3793, посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Валковою Любов`ю Миколаївною - є помилковим та визнати правильним запис РНОКПП № НОМЕР_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представником Харківської міської ради зазначено, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що з часу смерті фізичної особи її цивільні права та обов`язки припинено. Цивільним Кодексом України не передбачено захист цивільних прав та інтересів померлої особи, оскільки правоздатність такої особи припинена.

Таким чином, суд не вправі вирішувати питання про належність заповіту особі, яка померла, тобто цивільна процесуальна правоздатність якої припинена у зв`язку зі смертю.

Оскільки у задоволенні заяви про встановлення юридичного факту відмовлено у повному обсязі тому і вимоги про встановлення факту помилки у заповіті є похідними від вимог про вставлення факту належності заповіту та не підлягають задоволенню.

Водночас судом роз`яснено, що у випадку неможливості оформлення спадкових прав на майно спадкодавця, особа вправі захистити свої майнові права у спосіб, визначений законом, який не втрачений для заявника, шляхом звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судовим розглядом встановлено, що 14 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Валковою Л.М. за реєстровим номером № 3793 зареєстровано заповіт, за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заповів ОСОБА_1 все належне йому на праві власності майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_2 . У вказаному заповіті зазначено ідентифікаційний номер заповідача НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .
Вимоги обґрунтовані тим, що при посвідченні вищевказаного заповіту було допущено помилку у зазначені ідентифікаційного номеру заповідача та невірно зазначено « НОМЕР_2 », тоді як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , присвоєно ідентифікаційний номер « НОМЕР_1 ».
Згідно відповіді ГУ ДПС у Харківській області від 06.02.2020 року № 2239/ФОП/20-40-58-11-11, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 14 серпня 1998 року було присвоєно реєстраційний номер , який був наданий йому 28.12.2005 року на паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Червонозаводським РВ УМВС України в Харківській області 29.06.1996р». Також за інформацією податкової служби було встановлено, що у зв`язку з набранням чинності Податкового Кодексу України лише з 2012 року у картці платника податків зазначається дата народження фізичної особи, у зв`язку з чим до 2012 року було можливим помилкове надання картки реєстраційного номеру іншої фізичної особи при повному співпадінні прізвища, ім`я, по батькові.
Приватним нотаріусом Валковою Л.М. надано суду письмові пояснення, в яких нею зазначено, що заповіт від імені ОСОБА_2 був посвідчений за вільним волевиявленням заповідача, особу якого було встановлено на підставі наданого паспорта громадянина України та ідентифікаційного номеру « НОМЕР_2 », який і було внесено до заповіту, таким чином запис про внесення ідентифікаційного номера ОСОБА_2 не є помилковим.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Дані правовідносини регулюються п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали здійснюється в судовому порядку (пункт 6 частини першої статті 315 ЦПК України, пункт 12 постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих в різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

Крім того, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військових комісаріатів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами воєнного часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, довідки про реабілітацію тощо.

Заяву про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа можуть подати спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що такими правовстановлюючими документами є документи, якими встановлюються права спадкодавця.
Заповіт, про визнання належності якого просить заявниця, не створює для спадкодавця будь-яких прав.
До того ж, спірний заповіт не містить зазначення серії та номеру паспорта заповідача.
Також, заявником не надано відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та відомостей про те, звертались чи не звертались будь-які особи з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , що унеможливлює зробити висновок про правильність визначення кола зацікавлених осіб.
Також, судова колегія звертає увагу, що заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду в порядку позовного провадження із вимогами про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 , 375, 381, 382-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бондарчука Олексія Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повне текст постанови складено 24 грудня 2020 року.