ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

18 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 643/1489/18

провадження № 88-ц/818/23/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Бурлака І.В.,

за участю секретаря Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що відповідно до розписки від 18 березня 2017 року ОСОБА_5 з квітня 2016 року по березень 2017 року отримала від позивача грошові кошти у загальній сумі 6800 доларів США, що еквівалентно 184413 грн. Строк повернення грошових коштів за розпискою не встановлено. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яку в липні 2017 року прийняли відповідачі по справі. Відповідачі отримують у спадок, після смерті ОСОБА_5 , однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 35,4 кв.м.

Просив суд стягнути в рівних частках з відповідачів на свою користь суму боргу у розмірі 6800 доларів США, що еквівалентно 184 413грн та судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 в межах вартості отриманого у спадщину майна суму боргу за договором позики від 18 березня 2017 року в розмірі 84049 грн 36 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 в межах вартості отриманого у спадщину майна суму боргу за договором позики від 18 березня 2017 року в розмірі 84049,36грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4610,33грн. у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції та переглядом справи судом апеляційної інстанції.

16 листопада 2020 року ОСОБА_3 , в особі свого представника ОСОБА_4 , звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивовано тим, що після прийняття вищевказаної постанови, а саме 23 жовтня 2020 року, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.

Так, 23 жовтня 2020 року він отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23 жовтня 2020 року № 4187/02-31 згідно з якою йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної бабусі, ОСОБА_5 , в зв`язку з відсутністю встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем, в зв`язку з ненаданням документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

На момент розгляду справи суду було відомо про те, що він ще не отримав свідоцтво про право на спадщину, проте йому на той час було невідомо про те, що державний нотаріус Степанець О. відмовить йому в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної бабусі, ОСОБА_6 .

Вказує, що Харківським апеляційним судом було прийнято постанову, яка зобов`язує його, як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 в межах вартості отриманого у спадщину майна сплатити суму боргу за договором позики від 18 березня 2017 року в розмірі 84049,36грн., проте йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину та майно у спадщину не одержано.

У зв`язку з чим вважає, що у нього відсутній обов`язок щодо виплати заборгованості після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 .

Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок про відсутність обов`язку у заявника щодо виплати заборгованості після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 .

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.1, ч.2, ч.5 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 в межах вартості отриманого у спадщину майна суму боргу за договором позики від 18 березня 2017 року в розмірі 84049 грн 36 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 в межах вартості отриманого у спадщину майна суму боргу за договором позики від 18 березня 2017 року в розмірі 84049,36грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4610,33грн. у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції та переглядом справи судом апеляційної інстанції.

Як на підставу для перегляду постанови Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року ОСОБА_3 , в особі свого представника ОСОБА_4 , посилається на те, що Харківським апеляційним судом було прийнято постанову, яка зобов`язує його, як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 в межах вартості отриманого у спадщину майна сплатити суму боргу за договором позики від 18 березня 2017 року в розмірі 84049,36грн.

Разом з тим, після прийняття вищевказаної постанови, а саме 23 жовтня 2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної бабусі, ОСОБА_5 , в зв`язку з відсутністю встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем, в зв`язку з ненаданням документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Зазначає, що оскільки йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину та майно у спадщину ним не одержано, у нього відсутній обов`язок щодо виплати заборгованості після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 .

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Дійсно, постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської ДНК Степанець О.Б. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної бабусі, ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем, в зв`язку з ненаданням документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Обставини, на які посилається ОСОБА_3 не є нововиявленими у справі №643/1489/18, оскільки постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23 жовтня 2020 року № 4187/02-31 була винесена вже після ухвалення апеляційним судом судового рішення, яке переглядається, тобто, є новим доказом у справі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що на час розгляду справи в суді першої інстанції шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив і відповідач ОСОБА_3 не був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 та надати відповідні докази до суду.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, акт прийняття чи не прийняття спадщини є одностороннім правочином, здійснення якого залежить виключно від волі спадкоємця.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 реалізував своє право на прийняття спадщини шляхом подання заяви про її прийняття до нотаріальної контори.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України).

Зміст постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 жовтня 2020 року не спростовує того факту, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_5 . Ці обставини підтвердив також і представник відповідача зазначивши, що ОСОБА_3 є онуком ОСОБА_5 ; відповідачі є спадкоємцями однієї черги. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 жовтня 2020 року не припиняє право ОСОБА_3 на оформлення спадщини у разі надання відомостей зазначених нотаріусом.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

З урахуванням викладеного заява ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишенню без змін.

Керуючись ст.423, п.1 ч. 3 ст. 429, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

І.В. Бурлака