Провадження № 2-о/522/565/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Одеській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

22 жовтня 2019 року по справі відкрито провадження у справі (а.с.21).

16 грудня 2019 року до суду надійшла уточнена заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнорідною сестрою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України, а також те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала на території України з 1949 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в тому числі - і станом на 24 серпня 1991 року.

Заявник посилається на те, що вона є рідною сестрою померлої, яка проживала на території України, проте, оскільки сама є громадянкою Російської Федерації та у зв`язку з тяжким станом здоров`я тривалий час проживає на території України і у неї виникла потреба у реєстрації вказаного місця проживання на території України та отримання дозволу на імміграцію. Звернувшись з цього приводу до ГУ ДМС України в Одеській області з відповідною заявою, отримала відповідь про те, що видати їй дозвіл на імміграцію неможливо через те, що вона не може підтвердити факт свого проживання або проживання одного з батьків, діда чи баби, рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри, сина чи дочки, онука чи онучки, які народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно ЗУ «Про правонаступництво України» (в порядку ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» щодо набуття громадянства за територіальним походженням), а тому звернулась до суду з вказаною заявою.

Згідно протоколу судового засідання від 18.12.2019 року уточнена заява ОСОБА_1 приєднана судом у судовому засіданні.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

18 грудня 2019 року від заявника ОСОБА_1 надійшло клопотання про завершення розгляду справи за її відсутності. Свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

18 грудня 2019 року від представника ГУ ДМС України в Одеській області надійшла заява про закінчення розгляду справи за відсутності представника ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 44).

Суд, закінчує розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб на підставі наявних в матеріалах справи доказів та приходить до наступного.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Челябінськ є громадянкою Російської Федерації (а.с. 7).

Як вбачається з заяви та виписного епікризу з історії хвороби № 730 (дисплейний № 55369/1) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено наступний діагноз по МКБ Х: гіпертонічна хвороба III ст. Ступінь АГ 1, ризик 4 (дуже високий додатковий), Синдром гострого пошкодження нирок СКФ 14мл/мін, 1,73 м2 по СКД-ЕРІ (2009) ХБП С5. ДЕП II (Атесклеротичного генеза) погіршення, синдром когнитивних, вестибулярних порушень, синдром лівостороннього геміпареза (а.с. 11).

Згідно з довідкою лікаря НУЗ «Дорожня клінічна лікарня на ст. Челябінськ ОАО «РЖД» від 21.08.2019 року ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує побутового догляду (а.с. 10). У зв`язку з чим, заявник проживає у АДРЕСА_1 , яка належить, ОСОБА_3 , яка в свою чергу, як стверджує заявник, є донькою її померлої сестри ОСОБА_2 та її - ОСОБА_1 племінницею та здійснює за нею догляд з 2019 року, оскільки на території Російської Федерації у неї нікого немає.

Крім того, згідно висновку ВКК № 408 від 13.11.2019 року ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування (а.с. 29).

Як вказує заявник, оскільки вона наразі проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про реєстрацію вказаного місця проживання на території України та отримання дозволу на імміграцію.

Відповідно до листа начальника ГУ ДМС України в Одеській області Погребняк О. від 08.10.2019 року в разі підтвердження факту постійного проживання громадянки ОСОБА_1 на території України до 1991 року, вона отримає підстави щодо надання дозволу на імміграцію в Україну згідно пункту 3 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію» (а.с. 13).

27 листопада 2019 року директором Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Абрамовою Є.Г. розглянуто звернення ОСОБА_1 від 07.11.2019 року щодо надання роз`яснень стосовно неможливості здійснення реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу чого повідомили, що для отримання посвідки на постійне чи тимчасове проживання необхідно звернутись до Головного управління ДМС в Одеській області, яке згідно з Положенням про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 360 здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні та після отримання вищевказаних документів слід звернутись до Департаменту з метою отримання адміністративної послуги з реєстрації місця проживання (а.с. 31-32).

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних стосунків з померлою, яка є її рідною сестрою.

Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 73 роки померла ОСОБА_2 , уродженка с. Памишеве Новоспаського району Куйбишевської області. Місце смерті м. Одеса, Україна, про що свідчить актовий запис за № 4509 від 07 травня 2004 року, зроблений Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси і видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Також, згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , видане Кагановичеським Райбюро РАЦС м. Одеси від 27 травня 1955 року, уродженець м. Одеси громадянин ОСОБА_4 та уродженка Новоспаського району Куйбишевської області громадянка ОСОБА_2 одружилися 27.05.1955 року, про що зроблено запис за № 585 (а.с. 15).

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , остання з 16 липня 1981 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) від 01.03.2004 року за вих. № 90, виданої ОСОБА_2 в тому, що вона постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 16.07.1981 року. Також за вказаною адресою проживає дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , 1957 року народження (а.с. 18).

Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 1, п. 3 ст. 3 Закону України"Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України.

Допитані в судовому засіданні 18.12.2019 року в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 пояснили та підтвердили суду, що померла ОСОБА_2 , яка зареєстрована 16.07.1981 року та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , є рідною сестрою заявника ОСОБА_1 .

Більш того, на підтвердження обставин, викладених в заяві, в судовому засіданні зазначили, що оскільки заявник ОСОБА_1 має серйозні проблеми зі здоров`ям, а тому потребує цілодобового догляду та немає жодних родичів на території її постійного місця проживання Російської Федерації, які могли б допомогти їй у цьому, була вимушена приїхати до єдиних родичів на територію України в м. Одесі для отримання належного догляду, де, на даний час і перебуває.

Таким чином, з вищезазначеного слідує, що ОСОБА_2 , яка приходиться заявниці рідною сестрою, проживала на території України постійно з 16 липня 1981 року і до моменту смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі і до 24 серпня 1991 року, на користь чого додатково твердить довідка (витяг з домової книги про склад сім`ї та прописку) видана 01 березня 2004 року.

Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , яка наявна в матеріалах справи (а.с. 17).

Отже, питання про постійне проживання ОСОБА_2 на території України до моменту її смерті, в тому числі і станом на 24.08.1991 року повністю підтверджено наданими суду доказами та ніким не спростовується.

Водночас, жодних заперечень з боку заінтересованої особи Головного управління ДМС України в Одеській області до суду не надійшло чи будь-яких інших фактів, які перешкоджали б встановленню вказаних в заяві фактів, що мають юридичне значення, в тому числі щодо встановлення рідства ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , або вказували на неможливість визнання суду даних фактів не надано, та в судовому засіданні, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Таким чином, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, а також те, що згідно правової доктрини, спір про право пов`язаний з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права, то при відсутності цих елементів не може бути й спору про право, суд вважав за можливе розглянути заяву про встановлення факту проживання, що має юридичне значення, а саме проживання ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України в порядку окремого провадження, оскільки вказані в заяві обставини знайшли своє підтвердження під час дослідження матеріалів в судовому засіданні.

За таких обставин, проаналізувавши надані заявником копії документів, що містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт родинних відносин між померлою та заявником та факт проживання померлої на території України, який заявнику необхідний для отримання дозволу на імміграцію, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315, 319, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Одеській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які за ступенем спорідненості є рідними сестрами.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно в період з 16 липня 1981 року і до моменту смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала на території України, в тому числі і станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 січня 2020 року.

Суддя Л.М. Чернявська