Справа № 275/1037/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 грудня 2020 року Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді О. С. Данилюк,
за участю секретаря судового засідання Н.А. Марієвської,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Брусилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в обгрунутвання якого зазначила наступне. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2011 року позивачу належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 . Близько 2 місяців назад вона надала дозвіл на проведення реєстрації у будинку своєму брату ОСОБА_3 , під час проведення якої їй стало відомо про те, що в будинку також зареєстровано ОСОБА_2 . Вказала, що починаючи з 2011 року, в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживав та будинком не користувався. Так як відповідач не проживає увказаному будинку тривалий час і його місце перебування позивачу невідоме, вона вирішила звернутися до суду. Вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному їй житловому будинку, він втратив право їм користуватись. При цьому через реєстрацію відповідача вона не має можливості реалізовувати в повній мірі своє право власності на будинок. Також вказала, що добровільно виселятися з житлового будинку та зніматися з реєстрації відповідач не бажає. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач є колишнім власником вказаного будинку, який ще у 2005 році він продав її матері. І саме з тих пір він у вказаному будинку не проживає, його речей там немає, втім, до цього часу відповідач не знявся з реєстрації у вказаному будинку, що заважає їй, як теперішній власниці, будинком розпорядитись.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та оголошеннями на офіційній інтернет сторінці Брусилівського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6-8).
Згідно довідки Брусилівської селищної ради Житомирської області № 5143 від 09.11.2020 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
При цьому факт непроживання відповідача ОСОБА_2 за місцем його реєстрації в будинку АДРЕСА_1 підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ньому не проживає більше шести місяців, витрати, пов`язані з утриманням вказаного майна, не несе.
Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад рік, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317 ЦК України, ст. 71 ЖК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення постановлено у нарадчій кімнаті.

Суддя О. С. Данилюк