МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"03" лютого 2020 р. Справа № 761/40168/19

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 2012.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення недоліків позовної заяви - не більше 10 (десять) днів з моменту отримання копії вищезгаданої ухвали суду. Також судом було встановлено спосіб усунення недоліків, а саме шляхом подання нової редакції позовної заяви з додатками у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, з виправленням викладених вище зауважень та поданням відповідних документів та клопотань у разі необхідності.

Копію вищевказаної ухвали суду позивач отримала 14.01.2020 року та у встановлений судом строк, а саме 23.01.2020 року позивач здала поштове відправлення у відділення поштового зв`язку (як вбачається з відмітки на конверті) та 28.01.2020 року дане поштове відправлення надійшло до суду: заява про усунення недоліків та нова редакція позовної заяви з додатками у двох екземплярах.

Так, на виконання вимог пунктів 3, 4, 6, мотивувальної частини ухвали суду від 20.12.2019 року ОСОБА_1 надано нову редакцію позовної заяви, її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, для суду та для відповідача, з зазначенням, що заходи досудового врегулювання спору не проводились, заходи забезпечення доказів або позову не здійснювались.

Проте, недоліки позовної заяви, визначені пунктами 1, 2 та 5 ухвали суду від 20.12.2019 року, позивачем так і не були усунуті.

Вважаю, що вказані судом в ухвалі від 20.12.2019 року недоліки позовної заяви ОСОБА_1 , були усунуті лише частково, а саме:

1. У порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві відсутні відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Таким чином, приходжу до висновку, що в цій частині недоліки позовної заяви не усунуті.

2. У порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній завія не вірно визначена ціна позову. Так, позивачу було роз`яснено, що згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість нерухомого майна згідно законодавства визначається експертним шляхом. Було встановлено спосіб усунення вказаного недоліку шляхом визначення дійсної вартості спірної земельної ділянки станом на 2019 рік, тобто на час подання зазначеного позову до суду. Однак, позивачем було надано суду лише скріншот з сайту оголошень та об`яв «OLX» про продаж земельних ділянок в с. Чорногородка, виходячи з середньої вартості яких позивачем було самостійно визначено ціну позову; визначення ж дійсної вартості спірної земельної ділянки експертним шляхом позивачем так і не була проведена. Таким чином, приходжу до висновку, що в цій частині недоліки позовної заяви не усунуті.

Крім того, позивачу було вказано на те, що розмір судового збору у позовах майнового характеру визначається у відсоткову співвідношенні до ціни позову. Так, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про поділ майна, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 768,40 грн.) та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 5763,00 грн.). Тож, після визначення ціни позову (дійсної вартості майна), позивачу слід було звернути увагу на розмір сплаченого судового збору. Та оскільки позивачем, так і не було визначено ціну позову у відповідності до вказаних вище вимог закону, суд позбавлений можливості визначити також розмір судового збору.

3. У порушення ч. 4 ст. 175 та ч. 3 ст. 177 ЦПК України зазначаючи зміст позовних вимог, тобто спосіб захисту прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні, просить виділити їй у власність Ѕ частину земельної ділянки, яка була придбана сторонами за час перебування у шлюбі, відповідно до засади рівності часток подружжя (ст. 70 СК України), проте такий варіанти поділу майна може бути визначено лише експертним шляхом, поряд з цим, відповідного висновку експертизи позивач не надає. Так, відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, або ж у відповідно вимог ч. 3 ст. 177 ЦПК України додати до позовної заяви клопотання про призначення у справі відповідної експертизи. Наразі до позову не додано, а ні висновок експерта про можливі варіанти поділу спільного майна подружжя, а ні клопотання про проведення відповідної експертизи. З огляду на принцип диспозитивності судового процесу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а у разі необхідності до позовної заяви додати клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3 ст. 177 ЦПК України). Таким чином, приходжу до висновку, що в цій частині недоліки позовної заяви не усунуті.

Статтею 175 ЦПК України визначено форму і зміст позовної заяви, що мають особливе значення, оскільки саме на підставі цього первинного документа суддя вирішує питання про відкриття провадження у справі.

В цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, на підставі якої суддя відкриває провадження у справі. Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі й про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення до процесу інших осіб, про належне повідомлення сторін та інших учасників справи про розгляд справи тощо.

Тож, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує наявність/відсутність підстав, визначених статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі, зокрема з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 175 та 177 ЦПК України.

Відсутність хоча б одного реквізиту, визначеного статтею 175 ЦПК України, може бути самостійною підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Додатково слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Таким, чином проходжу до висновку, що позивачем недоліки позовної заяви були усунуті лише частково.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення ж позовної заяви у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Відтак позивач при повторному зверненні до суду з позовною заявою має можливість більш ґрунтовно та повно підготувати позовну заяву та необхідні документи, усунивши вже відомі йому недоліки, а у необхідних випадках звернутись до суду з відповідними клопотання тощо.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 353-355 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - вважати неподаною та повернути її позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя О.В. Тандир