Номер провадження 6/243/475/2020
Номер справи 243/3773/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» грудня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю: секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за Заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Заява Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання, в обґрунтування якої зазначено, що 20 квітня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області по справі, номер провадження 2-н/243/1574/2013 видано Судовий наказ за заявою ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з опалення у розмірі 5326,44 грн., витрати від інфляційних процесів 1436,54 грн., 3% річних 160,44 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80 грн.

ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» зазначений судовий наказ було направлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області.

12 квітня 2016 року Відділом державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області зазначений Судовий наказ було повернуто стягувану у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 зазначеного закону.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про, примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

У зв`язку зі скрутним фінансовим положенням, яке склалося у ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» у строк наданий для повторного звернення до виконання Судового наказу підприємство не мало можливості здійснити і сплату авансового внеску Відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області.

Рішенням Конституційного Суду № 2-р(ІІ)/2019 від 15 травня 2019 року положення ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» визнано такими, що не відповідають Конституції і України (є неконституційними).

Зазначає, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» тривалий час знаходиться у скрутному фінансовому стані в зв`язку з великою дебіторською заборгованістю споживачів за надані послуги з теплопостачання та внаслідок цього виниклою кредиторською заборгованістю підприємства перед постачальниками енергоресурсів. Постійними арештами рахунків по виконавчим документам відносно стягнення заборгованості з Заявника як боржника. Тому Заявник вважає причину пропущеного строку для пред`явлення виконавчого доку менту до виконання поважною.

Просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання Судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 2-н/243/793/2015 від 29 квітня 2015 року про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення з ОСОБА_1 .

Представник ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» - Штанько С.В., який діє на підставі Довіреності №330 від 27 листопада 2019 року у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 27 листопада до суду надав Заяву, про розгляд справи у його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча була повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка сторін у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, дослідивши Заяву та надані до неї документи, вважає що Заява Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання підлягає задоволенню з огляду на її законність та обґрунтованість.

Відповідно до абз. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Як зазначено ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що 20 квітня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області по справі, номер провадження 2-н/243/793/2015, номер справи 243/3773/15-ц видано Судовий наказ за заявою ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» на стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , заборгованості за спожиті послуги з опалення у розмірі 5326,44 грн., витрати від інфляційних процесів 1436,54 грн., 3% річних 160,44 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80 грн.

ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» зазначений судовий наказ було направлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області.

12 квітня 2016 року Відділом державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області зазначений Судовий наказ було повернуто стягувану у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 зазначеного закону.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про, примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

У зв`язку зі скрутним фінансовим положенням, яке склалося у ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» у строк наданий для повторного звернення до виконання Судового наказу підприємство не мало можливості здійснити і сплату авансового внеску Відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області.

Рішенням Конституційного Суду № 2-р(ІІ)/2019 від 15 травня 2019 року положення ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» визнано такими, що не відповідають Конституції і України (є неконституційними).

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЩІК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строки виконання судових рішень встановлюються - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення.

На теперішній час, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За приписами ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заявник зазначає, що у зв`язку зі скрутним фінансовим положенням, яке склалося у ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» у строк наданий для повторного звернення до виконання Судового наказу підприємство не мало можливості здійснити і сплату авансового внеску Відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області, що стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Конституцією України (ч.5 ст.124) закріплено те, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, Розділ VI ЦПК України закріплює процесуальний порядок вирішення судами питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів трава власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4

ст. 13, ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 -рп/2012), а також Рішення від 26 червня 2013 року, № 5-рп/2013.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою трава на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони в кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Стаття 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно- правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що, як уже зазначалось, є завершальною частиною розгляду цивільної справи, то суд, вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду, повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Тлумачення ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяний шкоди одній із сторін.

Листом ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року, доведено узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, згідно з яким перелік причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Отже, суд вважає, що зазначені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу є поважними, а тому цей строк необхідно поновити, оскільки Судовий наказ залишається невиконаним.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання - задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання Судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, номер провадження №2-н/243/793,/2015, виданого 29 квітня 2015 року за заявою ОКП Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» на стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за спожиті послуги з опалення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали суду складено 24 грудня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.