Провадження № 2/761/6227/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Буцан Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» про визнання неправомірною відмови в укладенні договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 10.04.2018 позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти з ним договір банківського вкладу на користь ОСОБА_2 на підставі довіреності від 05.12.2014 р. Банком було безпідставно відмовлено в укладенні договору. 16.04.2018 позивач додатково до довіреності додав свідоцтво про народження ОСОБА_2 , але знову було відмовлено в укладенні договору. 23.04.2018 р. позивач надав банку і оригінал паспорта ОСОБА_2 , але відповідач необгрунтовано відмовив в укладенні договору. 15.06.2018 позивач подав відповідачу два письмових звернення з вимогою укласти договір, а 18.06.2018 р. Заяву - попередження, проте договір з позивачем банк так і не уклав. ОСОБА_1 вважає відмову банку необгрунтованою та на підставі ст. ст. 11,15,16,1062,1063,1067 ЦК України просить суд визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» в укладенні 10.04.18, 16.04.18, 23.04.18, 15.06.18 та 18.06.18 з ОСОБА_1 договору банківського рахунку та договору банківського вкладу на користь ОСОБА_2 на підставі довіреності від 05.12.14 та інших наданих клієнтом банку документів.

Провадження у справі було відкрито 13.07.2020 р., відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання по її розгляд з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов де зазначено наступне. За юридичною природою довіреності у разі відкриття депозитного рахунку на вимогу позивача, його власником мав би бути саме ОСОБА_2 . Крим того, відсутні докази звернення до банку у квіт ні 2018 р. щодо укладення договору. Також банк не відмовляв в укладені договорів та просив надати необхідні договори.

Від позивача надійшли пояснення на «відзив». ОСОБА_1 зазначив, що текст відзиву є безглуздим і фактично не має жодного відношення до поданої позовної заяви.

Також від ОСОБА_1 надійшли уточнення прохальної частини позову/, яку необхідно читати: «прошу визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» в укладенні 10.04.18, 16.04.18, 23.04.18, 15.06.18 та 18.06.18 з ОСОБА_1 договору банківського рахунку та договору банківського вкладу на користь ОСОБА_2 на його підставі довіреності від 05.12.14 та інших наданих клієнтом банку документів.».

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, 05.12.2014 р. ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 на підставі усної домовленості управляти та розпоряджатися від його імені та в його інтересах усіма без винятку рахунками, відкритими на його ім`я в будь - якій банківській установі України.

Для цього ОСОБА_2 надано право ОСОБА_1 на: укладати від його імені договори банківських вкладів, змінювати, розривати договори, угоди та інші правочини (в тому числі достроково).

Зазначене підтверджується довіреністю від 05.12.2014 р., яка посвідчена у встановленому законом порядку, копія якої долучено до матеріалів справи.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, відповідно до положень ст. 237 ЦК України.

Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі, як це визначено ч.ч. 1,3 ст. 244 ЦК України.

Так, позивач вважає, що відповідач необгрунтовано відмовив в укладенні договорів банківського вкладу на підставі довіреності, а тому він і звернувся до суду з даним позовом.

На рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом, відповідно до ст. 1062 ЦК України.

Положеннями ст. 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Так, як свідчать матеріали справи, 15.06.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із скаргою - пропозицією та заявою - пропозицією, а 18.06.2018 р. з заявою - попередженням, якими просив укласти договір банківського вкладу на ім`я ОСОБА_2 на підставі нотаріальної довіреності № 2905 від 05.12.2914 р.

Разом з тим, позивачем не надано будь - яких доказів, які б свідчили про його звернення до банку з пропозицією укласти договір 10.04.18, 16.04.18, 23.04.18.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, за положеннями ст. 80 ЦПК України.

За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт його звернення до банку 10.04.18, 16.04.18, 23.04.18.

З іншого боку, матеріали справи не свідчать про те, що договори банківського вкладу було укладено між сторонами.

При цьому , суд не може покласти в основу рішення доводи представника відповідача, що позивач не міг бути власником депозитного рахунку, беручи до уваги те, що прохання ОСОБА_1 полягало в укладенні договору щодо банківського рахунку на ім`я ОСОБА_2 на підставі довіреності, якою такі дії передбачено.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, відповідно до положень ст. 5 ЦК України.

Так, правовідносини сторін регулюються, що підкреслюється позивачем в своїх поясненнях направлених в адресу суду положеннями ЦК України, які регулюють договірні відносини.

Так, книга п`ята зобов`язальне право Цивільного кодексу України визначає порядок виникнення зобов`язання, їх виконання, зміну, припинення зобов`язань та відповідальність за невиконання та неналежне їх виконання.

Позивач просить суд визнати неправомірною відмову банку в укладенні договору банківського вкладу та банківського рахунку.

Разом з тим, норми матеріального права які регулюють договірні відносини не передбачають такого способу захисту, який було обрано позивачем, що є підстпвою для відмови у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 352,354,430 ЦПК України, ст. 15,16,1062,1067 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» про визнання неправомірною відмови в укладенні договору залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: