Справа № 644/ 762 /20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 644/762 /20 (н.п.2/644/919/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Нескородова Ольга Анатоліївна про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати договір дарування № 4996 від 12.11.2019 року квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. між дарувальником ОСОБА_2 та обдарованою ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Нескородовою О.А. фіктивним.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 здійснила правочин з квартирою, на яке може бути накладено стягнення в рахунок відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України по відношенню до потерпілого ОСОБА_1 , з метою ускладнити виконання рішення суду по сплаті матеріальної та моральної шкоди та порушити право на ефективний судовий захист позивача ОСОБА_1 за цивільним позовом у кримінальному провадженні у справі № 645/38/20, яке перебуває в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Таким чином, позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, заявлених в цивільному позові у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

У відповідності до п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Позивачем належним чином не обґрунтовано та не надано відповідних доказів, що не вжиття заходів забезпечення позову, визначених в заяві, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду за даною позовною заявою про визнання договору дарування недійсним.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить вжити заходи забезпечення позову, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду по сплаті матеріальної та моральної шкоди за його цивільним позовом заявленим у кримінальному провадженні у справі № 645/38/20, яке перебуває в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова, за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Підстав для вжиття заходів забезпечення позову в рамках даної позовної заяви судом не вбачається.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 154, 260-261, 353-354 ЦПК України, п. 15 п. п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. К. Сітало