Справа № 188/40/20
Провадження № 2-н/188/5/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Місюра К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку.

Заява мотивована ти, що 07.03.2018 року між нею та боржником ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Від шлюбу у них є малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

заявнику відомо, що відповідач сплачує вже аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку. Проте вона вважає, що її дитині, понен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального і соціального розвитку. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3 ч.1ст. 165 ЦПК України, підставою для відмови у видачі судового наказу є підстава, якщо заявлена вимога, яка не відповідає ст.161 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано(ст. 161 ЦПК), якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Заявник звернулась з вимогою про стягнення 1/3 частини доходу на одну малолітню дитину. Між тим відповідно до чинного законодавства 1/3 частина доходу стягується на двох дітей в одному провадженні про видачу судового наказу про стягнення аліментів, крім того суд приходить до висновку, що заявнику необхідно роз"яснити, про те що двоє дітей повинні бути в одній сімї та від одних батьків, а не від різних і тільки в тому випадку необхідно звертатись з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу.

Вказане унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Згідно ч. 2ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.165,167,260,261,353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К. В. Місюра