ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3812/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представник третьої особи не з`явився

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.05.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 465.

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними фактично припинені з вересня 2018 року через відсутність взаєморозуміння між ними, несумісність характерів. Просила ухвалити рішення, яким шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати та визначити місце проживання дітей разом з матір`ю.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.07.2019 у вказаній справі відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.11.2019 підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що подружнє життя між нею та чоловіком не склалося через постійні сварки, які негативно впливають на неї та дітей. Рішення про розірвання шлюбу є остаточним та виваженим, почуття любові та поваги до відповідача втрачені, шлюбні відносини між сторонами припинилися у 2018 році.

Відповідач в судовому засіданні вимоги про визначення місця проживання дітей визнав в повному обсязі, однак щодо розірвання шлюбу категорично заперечував. Пояснив, що почуття любові не втрачені та шлюб можливо зберегти. Вказав, що між ними виникають побутові сварки, яких можна уникнути, якщо вдвох працювати над стосунками. Просив відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 05.05.2011 року, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 465. мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких наявні в матеріалах справи.

Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, протягом року вони не підтримують шлюбних відносин. Як пояснила позивач, шлюб існує формально, в неї втрачені будь-які почуття до відповідача.

За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до стст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я існує формально, позивач втратила почуття любові до відповідача та наполягала на розірванні шлюбу, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обовязки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом враховано, що відповідно до Акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 від 16.08.2019 діти мають належні матеріально-побутові умови. В помешканні для них створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку. Батьки дітей проживають разом.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей від 29.08.2019 року за N 101-7862/03 враховуючи, що батьки дітей проживають разом, спір щодо визначення місця проживання дітей між ними відсутній, комісія вважає, що орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації не має правових підстав для визначення місця проживання дітей з одним із батьків.

Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання відповідачем позову в частині визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей також підлягають до задоволення, оскільки відповідач їх визнав.

Керуючись ст.ст. 12, 78, 81, 89, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 141, 150, 155, 160 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї 05.05.2011, актовий запис № 465 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх матір`ю ОСОБА_1 , до досягнення дітьми 14 (чотирнадцяти) років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації: м. Київ, вул. Ялтинська, 14, .

Суддя :