РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/11868/20,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 58 090, 73 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20 березня 2020 року о 19 год., в м. Рівне на перехресті вул. Соборна-Кн.Ольги за участю автомобіля, марки ВАЗ 21144 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля, марки БМВ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження. На місці події було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). Свою вину у вчиненні правопорушення при складанні повідомлення про ДТП відповідач визнав. Договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_2 укладено з ПрАТ "СК "Євроінс Україна". 23 березня 2020 року звернувшись до ПрАТ "СК "Євроінс Україна" із повідомленням про настання страхового випадку, йому було відмовлено у страховому відшкодуванні.

Також вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка виразилася в порушенні нормальної життєдіяльності, оскільки його дружина використовує цю машину в сімейних цілях, а так як у них маленька дитина, часто відвідує лікаря, а в період карантину громадський транспорт по місту не їздив і це створювало великі незручності.

21 жовтня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№49742/20), в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 04 серпня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21 вересня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки БМВ д.н.з. НОМЕР_2 .

20 березня 2020 року близько 17 год. 50 хв.., в м. Рівне на перехресті вул. Соборна-Кн.Ольги за участю автомобіля, марки ВАЗ 21144 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля, марки БМВ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

На місці події 20 березня 2020 року об 19 год. 00 хв. було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).

Відповідно Звіту №383Е про оцінку автомобіля марки БМВ д.н.з. НОМЕР_2 складеного 30 березня 2020 року, вартість відновлювального ремонту складає 148893,27 грн., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля складає 58090,73 грн..

Відповідно до полісу № АО/4445925 від 02.10.2019 забезпеченим автомобілем по договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів між ПрАТ "СК "Євроінс Україна" та ОСОБА_3 , є транспортний засіб ВАЗ 2114 д.н.з. НОМЕР_1 .

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (частина третя статті 988 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтями 9, 2231, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України

«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження

№ 14-316цс18), відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Тобто, Велика Палата Верховного Суду фактично визначила два окремих (відмінних один від одного) випадки, за яких є можливим відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Це: 1) пропуск строків, передбачених статтею 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; 2) ситуація, коли розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (стаття 1194 ЦК України).

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

За приписами ч.ч. 1, 2 п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов"язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Системне тлумачення положень пункту 33.2 статті 33 Закону та пункту 1.7 статті 1 Закону, дає підстави для висновку, що скласти спільне повідомлення про ДТП, за наявності умов, визначених пунктом 33.2 Закону, можуть лише водії транспортних засобів, які є забезпеченими в розумінні пункту 1.7 статті 1 Закону, тобто кожен із яких має поліс (договір) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Підстав для іншого тлумачення указані норми не дають.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 204/3413/16-ц, від 21 листопада 2018 року № 336/851/17 (провадження № 61-25433св18), від 20 лютого 2019 року № 490/6534/15-ц (провадження № 61-20933св18)..

За нормою пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов"язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу БМВ 535 д.н.з НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ "СК "Євроінс Україна" згідно Полісу №155348753 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 18:30 год. 20.03.2020 по 19.03.2021. Дата реєстрації Договору в єдиній централізованій базі даних щодо обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - 20.03.2020.

Згідно листа Асистуючої компанії "Укравтоекспертиза" від 24.04.2020 №322, вбачається, що 20.03.2020 о 18.19 год. оператором контакт-центру компанії "Укравтоекспертиза" було зареєстровано звернення ОСОБА_2 про настання дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_2 повідомив, що 20.03.2020 о 17.50 год. він став учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до інформації ПрАТ "СК "Євроінс Україна" №1465 від 08.05.2020, ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у зв"язку із тим, що на дату настання події, транспортний засіб БМВ 535 д.н.з НОМЕР_2 не був забезпеченим страховим полісом.

Отже, на момент ДТП автомобіль ОСОБА_1 марки БМВ 535 НОМЕР_2 не був забезпечений страховим полісом, а тому учасники ДТП не мали права складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) на місці настання ДТП, а повинні були залучити представників поліції до фіксації факту та обставин ДТП.

Таким чином, оформлення ДТП, як страхової події, при її настанні за участю осіб, у яких відсутній договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс), має проводитись з інформуванням відповідних підрозділів Національної поліції, оскільки Законом не передбачена можливість складання європротоколу (спільне повідомлення про ДТП без інформування поліції) за відсутності у її учасників полісів обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, враховуючи, що страхова компанія відмовила позивачу у відшкодуванні шкоди не з підстав, що у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а у зв`язку із тим, що його транспортний засіб на момент ДТП не був забезпечений страховим полісом, томі він не набув права вимоги відшкодування шкоди до відповідача.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: висновками експертів.

Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також суд погоджується із доводами відповідача, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке не мали права складати учасники ДТП, не підтверджує наявність його вини, і що саме ОСОБА_2 є винуватцем ДТП. Інших доказів на підтвердження винності позивачем не надано.

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Не підлягає також задоволенню вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки доказів на підтвердження заподіяння такої шкоди не надано, а тому відсутні законні підстави для такого відшкодування.

Дослідивши всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень в сукупності, надавши їх правову оцінку, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

У зв"язку із відмовою у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складене 24 грудня 2020 року.

Суддя -