Ухвала

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 343/1294/18

провадження № 61-14494ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка подана представником - адвокатом Ошустом Сергієм Євгеновичем, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 12 вересня 2016 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 12 вересня 2016 року № 16402110 про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності від 12 вересня 2016 року № 16402078 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Ошуста С. Є., залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року - без змін.

У жовтні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подана представником - адвокатом Ошустом С. Є., на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану представником - адвокатом Ошустом С. Є., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Заявникам запропоновано уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявники направили матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року.

У касаційній скарзі заявники, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявники вказують неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) та від 19 серпня 2020 року у справі № 201/16327/16-ц (провадження № 61-43383св18), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка подана представником - адвокатом Ошустом С. Є., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Крім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 разом з касаційною скаргою подано до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання (дії) рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

В окремо поданому клопотанні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 порушують питання про зупинення виконання (дії) рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року до закінчення касаційного провадження, зазначаючи, що позивач може вчиняти дії щодо звернення до виконання постанови суду апеляційної інстанції, а у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде утруднено.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення (дії) виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подане представником - адвокатом Ошустом С. Є., зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання (дії) оскаржуваних судових рішень, оскільки заявниками не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде утруднено.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання (дії) судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зупинення виконання (дії) рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка подана представником - адвокатом Ошустом Сергієм Євгеновичем, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року.

Витребувати з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/1294/18.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 21 січня 2021 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зупинення виконання (дії) рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк