КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/ 199/2020
справа № 379/1302/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» Тертичного Олександра Вікторовича на рішення Рокитнянського районного суду Київської області, постановленого суддею Нечепоренко Л.М. 30 вересня 2019 року, по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Даценко» про визнання недійсним договору оренди та поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк,

У С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року позивач ТОВ «Інтерагроінвест» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ФГ «Даценко» про визнання недійсним договору оренди та поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

На обґрунтування позовних вимог вказували, що 18.09.2012 між СП «Світанок», правонаступником якого є ТОВ «Інтерагроінвест» та власником земельної ділянки ОСОБА_1 був укладений договір № 613 оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років.

Вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований 29.12.2012 в Управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області за № 05067.

20.11.2017 запис про наявність іншого речового права (права оренди) перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 25547301. Термін дії договору оренди земельної ділянки з урахуванням дати реєстрації договору закінчився 29.12.2017.

Звертали увагу суду на те, що пунктом 3.3 Договору № 613 земельної ділянки від 18.09.2012 зазначено, що після закінчення строку договору, орендар має першочергове право поновлення його на певний строк в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством.

Вказували, що 28.03.2017 до СП «Світанок» надійшла письмова заява ОСОБА_1 від 22.03.2017 із повідомленням про відсутність намірів продовжувати на новий строк договір оренди належної їй земельної ділянки та проханням передати земельну ділянку у її користування для ведення власного підсобного селянського господарства.

Позивач, маючи намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, 27.05.2017 за вих. № 613-200 від 21.04.2017 направив на адресу ОСОБА_1 лист - повідомлення з підписаним зі сторони МП «Світанок» проектом додаткової угоди від 21.04.2017 до договору № 613 оренди земельної ділянки від 18.09.2012 у трьох примірниках, відповідно до умов якої строк дії договору оренди пролонгується до 31.12.2024. Вказаний лист відповідач отримала 30.05.2017.

20.06.2017 до СП «Світанок» надійшла повторна заява ОСОБА_1 від 24.05.2017, у якій вона просить повернути земельну ділянку у власне користування.

Однак відповіді від відповідача в установлений термін після отримання пропозиції про поновлення договору не надходило.

У жовтні 2018 позивач довідався, що 03.01.2018, тобто через кілька днів після закінчення строку дії договору оренди землі з СП «Світанок», ОСОБА_1 уклала з ФГ «Даценко» новий договір № 30 оренди належної їй земельної ділянки з кадастровим № :02:001:0055 площею - 4,8167 га. Право оренди зареєстровано 02.02.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24729501.

Вказував, що відповідач ОСОБА_1 надала СП «Світанок» недостовірну інформацію про свої наміри самостійно використовувати за призначенням належну їй на праві власності земельну ділянку, а відтак відповідач порушила право СП «Світанок» на поновлення з ним договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 30 вересня 2019 року в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Даценко» про визнання недійсним договору оренди та поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 07.05.2018.

Не погоджуючись із рішенням суду, генеральний директор ТОВ «Інтерагроінвест» Тертичний О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом проігноровано та не взято до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію про свої наміри самостійно використовувати належну їй земельну ділянку, оскільки відповідач мала намір укласти договір з іншим орендарем, попри переважне право на поновлення договору з позивачем.

Зазначає, що судом не враховано, що умови оренди які пропонувались ОСОБА_1 є кращими, ніж умови договору оренди з ФГ «Даценко».

Представник ТОВ «Інтерагроінвест» в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з підстав, що викладені в ній та просила її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не порушила право позивача та матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність підстав для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що 18.09.2012 між СП «Світанок», правонаступником якого є позивач, та власником земельної ділянки ОСОБА_1 був укладений договір № 613 оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років, з кадастровим номером № :02:001:0055, площею - 4,8167 га, розташованої на території Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, яка використовувалася СП «Світанок» за цільовим призначенням.

Вказаний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований 29.12.2012 в Управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області за №05067.

Термін дії договору оренди земельної ділянки з урахуванням дати реєстрації договору закінчився 29.12.2017.

Відповідно до п.3.3 Договору № 613 земельної ділянки від 18.09.2012, після закінчення строку договору, орендар має першочергове право поновлення його на певний строк в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством.

28.03.2017 до СП «Світанок» поштовим відправленням надійшла письмова заява ОСОБА_1 від 22.03.2017, якою вона повідомила про відсутність намірів продовжувати договір оренди належної їй земельної ділянки на новий строк та просила передати останню у її користування для ведення власного підсобного селянського господарства.

Маючи намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, СП «Світанок» 27.05.2017 за вих. № 613-200 від 21.04.2017 направило на адресу ОСОБА_1 лист - повідомлення з підписаним зі сторони СП «Світанок» проектом додаткової угоди від 21.04.2017 до договору № 613 оренди земельної ділянки від 18.09.2012 у трьох примірниках, відповідно до умов якої, строк дії договору оренди пролонгується до 31.12.2024. Вказаний лист відповідач отримала 30.05.2017.

20.06.2017 до СП «Світанок» надійшла повторна заява від ОСОБА_1 від 24.05.2017 за аналогічним змістом первинної. У заяві ОСОБА_1 просить повернути земельну ділянку, що належить їй на праві власності, у власне користування.

У жовтні 2018 позивач отримав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про належну ОСОБА_1 земельну ділянку, а саме, що 03.01.2018, тобто через кілька днів після закінчення строку дії договору оренди землі з СП «Світанок», відповідач ОСОБА_1 уклала з ФГ «Даценко» новий договір № 30 оренди належної їй земельної ділянки з кадастровим № :02:001:0055 площею - 4,8167 га. Право оренди зареєстровано 02.02.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24729501.

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 надала СП «Світанок» недостовірну інформацію про свої наміри самостійно використовувати за призначенням належну їй на праві власності земельну ділянку і що таким чином вона порушила право СП «Світанок» на переважне право на поновлення з ним договору оренди земельної ділянки на новий строк. Окрім того, СП «Світанок» пропонувало ОСОБА_1 укласти договір оренди землі на значно кращих умовах. А саме, орендна плата за договором у грошовому виразі по ринковій вартості продукції становила у 2017 році 22 000 грн за два паї (11000 грн за один пай), що більше за пропозицію ФГ «Даценко», яка становила 16 784 грн за два паї (8392 грн за один пай).

Крім того, позивач вказує, що СП «Світанок» було реорганізовано, а саме приєднано до ТОВ «Інтерагроінвест» з визначенням останнього правонаступником всіх прав та обов?язків СП «Світанок», що знайшло своє відображення в установчих документах товариства.

Так, позивач просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, площею - 4,8167 га, кадастровий № :02:001:0055 укладений 03.01.2018 між ОСОБА_1 та ФГ «Даценко», визнати поновленим договір оренди земельної ділянки № 613 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, кадастровий № :02:001:0055 площею - 4,8167 га, що укладений 18.09.2012 між ОСОБА_1 та СП «Світанок», на умовах, що викладені в додатковій угоді від 21.04.2017 до договору № 613 оренди земельної ділянки від 18.09.2012 строком на 7 років.

Судом установлено, що після збору врожаю 2017 року належна ОСОБА_1 земельна ділянка була виділена останній у натурі, тобто повернута їй СП «Світанок» та за погодженням з останнім, на що вказують наявні у матеріалах справи дані результатів зібрання від 20.08.2017 за участю діючого на той час керівника СП «Світанок» ОСОБА_2 , агронома цього підприємства ОСОБА_3 , голови ФГ «Тікич» ОСОБА_4, голови ФГ «Даценко» ОСОБА_5 та заступника директора СП «Дубівське», порядком денного якого було питання про кількість земельних ділянок, які повинні були вибути із оренди СП «Світанок» у зв?язку із закінченням строку дії договорів та визначення єдиним масивом земельних ділянок для їх виділу з метою зручності обробітку. За результатами розгляду питань порядку денного було оформлено протокол, з якого вбачається, що СП «Світанок» в особі його керівника було достовірно відомо про намір окремих власників земельних ділянок, і в тому числі ОСОБА_1 , строк дії оренди яких з підприємством закінчувався у 2017 році, не продовжувати останні та намір укласти такі договори з іншими суб?єктами сільськогосподарського виробництва і керівництво цього підприємства не заперечувало проти цього.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, статтею 764 ЦК України передбачено такий спеціальний спосіб захисту порушеного цивільного права та інтересу у спірних правовідносинах, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично передбачає два способи пролонгації договору оренди землі.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури поновлення договору оренди землі.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі, зокрема, у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи, що до закінчення строку дії договору оренди землі від 18 вересня 2012 року № 613, ОСОБА_1 повідомила позивача про відсутність у неї наміру продовжувати дію зазначеного договору оренди землі, та після закінчення його дії вимагала повернути належну їй на праві власності земельну ділянку та, що після закінчення строку дії зазначеного договору оренди землі позивач не продовжував користування спірною земельною ділянкою, яка перейшла у користування Фермерського господарства «Даценко», яке запропонувало орендодавцеві вигідніші умови, на її думку, оренди земельної ділянки.

Статтею 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень свого права на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до пункту 3.3 Договору № 613 оренди земельної ділянки від 18.09.2012 після закінчення строку Договору Орендар має першочергове право поновлення його на новий строк в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством. Відповідно до пункту 3.4 вказаного Договору, якщо Орендодавець не збирається укладати новий договір оренди з Орендарем або продовжувати дію цього договору, він зобов`язаний за 6 (шість місяців) до закінчення строку дії даного Договору повідомити про це Орендаря у письмовій формі, а також за свій рахунок відновити межі земельної ділянки в натурі.

Відповідно до пунктів 7.1, 9.4 договору Договору № 613 оренди земельної ділянки від 25.09.2012 після припинення Договору Орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Так, місцевий суд вірно зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц викладений висновок про те, що «реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов?язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов?язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору».

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що орендар мав намір продовжити строк дії договору оренди землі та надіслав ОСОБА_1 лист - повідомлення про те, що Товариство має намір продовжити дію договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди. Проект додаткової угоди до договору оренди землі додавався до повідомлення.

Проте, ОСОБА_1 ще раніше та вже після отримання такої пропозиції орендаря надіслала останньому заяви про небажання продовжувати з ним договірні ( орендні) стосунки.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком про те, що договір оренди землі не було продовжено на підставі частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у встановленому законом порядку, право користування земельною ділянкою за цим договором є припиненим.

Позивачу було достеменно відомо про небажання ОСОБА_1 продовжувати дію договору та в вересні 2017 після збору урожаю земельна ділянка більше не використовувалася позивачем.

Таким чином, ОСОБА_1 належним чином повідомила орендаря про небажання продовжувати дію договору.

Після припинення 29 грудня 2017 року договору оренди землі з позивачем, ОСОБА_1 03 січня 2018 року уклала договір оренди земельної ділянки з ФГ «Даценко», який 02 лютого 2018 року був зареєстрований в установленому законом порядку.

Таким чином направлення відповідачу листа - повідомлення з пропозицією укласти договір оренди на новий строк (поновлення договору оренди землі), так само й продовження користування землею після закінчення терміну оренди, за умови небажання продовження оренди та вимоги повернення землі, не може слугувати підставою для поновлення дії орендних відносин між сторонами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права чи порушив норми процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» Тертичного Олександра Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 січня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: