Справа № 184/31/20
Номер провадження 2-о/184/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Покров в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна бабуся ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина. Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки з наданих заявником документів не вбачається підтвердження факту сумісного проживання зі спадкодавцем, а також з тієї підстави, що заявник не звернулась з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. У зв`язку з чим просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 постійно проживала на час відкриття спадщини однією сім`єю зі своєю бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заявника визнала, в останнє судове засідання не з`явилась.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна бабуся заявника ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №268 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина квартиру АДРЕСА_1 . Після смерті бабусі заявник зі своєю сестрою протягом встановленого законом строку не звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і офіційне місце проживання у них з бабусею зареєстровано за різними адресами. Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 місце проживання заявниці зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 (а.с.3).

Згідно довідки №1038 від 26.04.2019 року, останнє місце проживання померлої ОСОБА_3 АДРЕСА_3 (а.с.6).

Мати заявника ОСОБА_4 , яка була єдиною дочкою ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №235 (а.с.7).

31 жовтня 2019 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Бойко Л.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки з наданих заявником документів не вбачається підтвердження факту сумісного проживання зі спадкодавцем, а також з тієї підстави, що заявник не звернулась з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку (а.с.18).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого відділом РАЦС Орджонікідзевського виконкому, серії НОМЕР_2 від 03.09.1981 року, вбачається, що батьками заявниці є: батько - ОСОБА_5 та мати - ОСОБА_4 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого міським РАЦС м. Наволоки Іванівської області 22 жовтня 1983 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 05.01.1961 року, актовий запис №2 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 31.03.1994 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3 порівну (а.с.14).

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №351 державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори В.В.Панченко, спадкоємцем майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , є його дружина ОСОБА_3 (а.с.15).

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом зі своєю рідною бабусею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, згідно яких повідомила, що вона кум заявниці. Їй відомо, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 однією сім`єю до дня смерті.

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання, згідно яких повідомив, що вони є кумами заявниці. ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_9 до дня смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом зі своєю рідною бабусею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Заявник заяви від відмови від спадщини не подавала.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України заявник є спадкоємцем першої черги за законом, яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері, виходячи з того, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з нею однією сім`єю і здійснювала догляд за нею.

Також судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , а заявник за адресою - АДРЕСА_2 . Але фактично бабуся протягом останніх двох років, тобто з 2017 року по день своєї смерті, постійно проживала разом з заявницею та її сім`єю в чотирьохкімнатній квартирі АДРЕСА_4 . За віком та станом здоров`я бабуся ОСОБА_3 потребувала постійного догляду та турботи. Вона страждала на різні тяжкі хронічні захворювання. Окрім заявниці і її сестри у ОСОБА_3 більше не залишилося близьких родичів.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Саме такі відносини були у заявника з її матір`ю до дня її смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 76, 77, 81, 263-265, 272, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 «про встановлення факту, що має юридичне значення» задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини однією сім`єю зі своєю бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення оголошено 06 лютого 2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш