Справа №463/6731/18
Провадження №2/463/159/20
УХВАЛА

судового засідання

03 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника відповідачів про зупинення провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 015-2008-2188 в загальному розмірі 204 840 доларів США. Як на підставу позову посилається на те, що відповідачами не належним чином виконують грошові зобов`язання за кредитним договором, а також за договорами поруки.

Ухвалою судді від 23.11.2018р. відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Під час підготовчого провадження повноважний представник відповідачів заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 465/364/20. Мотивує тим, що у цивільній справі № 465/364/20, яка перебуває в провадженні Франківського районного суду м. Львова предметом спору є визнання договорів поруки припиненими, а тому рішення у такій справі щодо чинності договорів поруки матиме важливе значення для вирішення даної справи.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 251 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі. Зокрема п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 33 Постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Виходячи з встановлених судом обставин, у справі яка розглядається предметом спору є стягнення заборгованості з боржника та поручителів у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором.

ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати саме по собі.

Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука.

Відповідно до частиною першою та третьою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Згідно з частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, яка перебуває у провадженні Франківського районного суду м. Львова, припинення договору поруки поручитель ОСОБА_5 пов`язує із наявністю обставин, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, і зокрема, не пред`явленням кредитором вимоги до поручителів протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Під час розгляду цивільної справи № 640/8926/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов`язання за договором поруки, передбаченого статті 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов`язане припинення поруки.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 3-1202гс-15.

Оскільки у справі яка розглядається предметом спору є стягнення заборгованості в тому числі з поручителів, то і чинність договорів поруки, на підставі яких останні несуть солідарну з боржником відповідальність, підлягає встановленню саме у цій справі. Відповідно, немає підстав для висновку, що у справі № 465/364/20 можуть бути встановлені обставини, які матимуть вирішальне значення для даної справи.

Така позиція суду узгоджується з положенням ч. 7 ст. 82 ЦПК України, згідно якої правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду, а відтак, розгляд даної справи не може залежати від вирішення цивільної справи 465/364/20.

Тому, суд в задоволенні клопотання відмовляє.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 210, 251, 260 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідачів про зупинення провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовити.

Повний текст ухвали суду складено 04.02.2020 року.

Суддя: Леньо С. І.