Провадження № 2/761/2039/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Пірак М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини з України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

Для участі у підготовчому засіданні сторони, їх представники н з`явились, про день та час його проведення повідомлялись належим чином.

Відповідачем направлено в адресу суду заяву в якій зазначено, що предмет спору відсутній, позов втратив свою актуальність, оскільки він поданий з метою отримати дозвіл на виїзд ОСОБА_4 з України 22.09.2019 р. Крім того, у лютому 2-17 року відповідачем надано ОСОБА_1 нотаріальну заяву строком до лютого 2020 року яка дозволяє сину знаходитись з батьком за кордоном і перетинати кордон.

Позивач, його представник не повідомили причини неявки, заяв та клопотань від них в адресу суду не надходило.

За приписами ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє, зокрема, ухвалу про закриття провадження у справі.

Підстави для закриття провадження у справі визначені ст. 255 ЦПК України.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Так, ОСОБА_1 просить надати дозвіл на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу другого з батьків - ОСОБА_2 , терміном до 30 жовтня 2019 року для виїзду до країн: Королівство Бельгія та Королівство Нідерландів.

Як свідчать матеріали справи, заявлені вимоги ОСОБА_1 не змінював ні шляхом збільшення ні зміни предмету або підстав позву.

Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (касаційне провадження № 61-13405св18).

Так, зважаючи на те, що вимоги позивача є незмінними - надання дозволу на виїзд дитини з України терміном до 30.10.2019 р., з огляду на те, що відповідно до матеріалів наданих відповідачем - належним чином посвідчених заяв ОСОБА_2 : від16.02.2017 р. щодо надання дозволу на виїзд ОСОБА_4 до Кіпру, Ізраїлю, Туреччини, США, Великобританії, інших країн - учасниць Шенгенської угоди в період з 25.02.2017 р. по 25.02.2020 р. у супроводі батька; від 13.12.2019 р. щодо дозволу на виїзд ОСОБА_4 до Бельгії, Кіпру Ізраїлю, Туреччини, США, Великобританії та будь - яких інших країн на період з 01.05.2020 р. по 30.10.2020 року, за відсутності підстав вважати, що такі заяви відкликані відповідачем, що свідчить про врегулювання сторонами спірних питань, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 200,255,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини з України закрити у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 13.05.2020 року.

Суддя: