ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 641/10477/19

провадження № 22ц/818/4466/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Тичкової О.В., Яцини В.Б.,

імена (найменування) сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Радченко Вікторії Юріївни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року в складі судді Чайки І.В.,

у с т а н о в и в:

В грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») в особі свого представника Радченко Вікторії Юріївни звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 15 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 490920682, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 7 544,98 грн строком до 16 липня 2019 року.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги до відповідача.

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (далі ТОВ «ФК «Веста») укладено договір факторингу № 2019-1К1/ВЕСТА, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати суми основного боргу, процентів, комісіями та всіма іншими платежами, нарахованих на суму основного боргу.

16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором.

Своїх зобов`язань за кредитним договором боржник не виконав, допустив заборгованість перед банком, яка станом на 03 грудня 2019 року склала суму в розмірі 37 604,87 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 6 712,45 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом на дату відступлення права вимоги 9 348,92 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 2 402,12 грн, 3% річних 604,63 грн, інфляційні втрати 2 029,84 грн, подвійна облікова ставка НБУ 2 356,90 грн, пеня 14 250,00 грн, яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь, а також судові витрати.

14 січня 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що 16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис № 4871, яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнута заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2014 року № 490920682 в загальному розмірі 36 708,31 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження. На даний час виконавче провадження не закінчено, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 07 жовтня 2019 року звернуто стягнення на його заробітну плату. Зазначає, що витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн, які позивач просить стягнути з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал», не відповідають принципам співмірності.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 липня 2020 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що доказів на підтвердження переуступки прав вимоги матеріали справи не містять. Крім того, стягнення заборгованості за кредитним договором від 15 липня 2014 року № 490920682 в загальному розмірі 36 708,31 грн відбулося на підставі виконавчого напису № 487130, вчиненого16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А.

04 серпня 2020 року Радченко В.Ю. - представник ТОВ «Вердикт Капітал» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження переуступки прав вимоги є помилковим, оскільки до позовної заяви додано витяг з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, у тому числі ОСОБА_1 . Отже, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом вимоги до відповідача. Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису № 487130, вчиненого 30 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., таким, що не підлягає виконанню. З огляду на наявність зазначеного спору, існує вірогідність задоволення позову ОСОБА_1 , а тому права позивача на стягнення з відповідача боргу в позасудовому порядку не будуть захищені.

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 15 липня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 490920682, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 7 544,98 грн строком до 16 липня 2019 року (а. с. 12-15 т. 1).

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги до відповідача (а. с. 30 т. 1).

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (далі ТОВ «ФК «Веста») укладено договір факторингу № 2019-1К1/ВЕСТА, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати суми основного боргу, процентів, комісіями та всіма іншими платежами, нарахованих на суму основного боргу (а. с. 31-41 т. 1).

16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором (а. с. 42-51 т. 1).

16 вересня 2016 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 4871, згідно з яким стягнуто заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2014 року № 490920682 за період з 16 січня 2019 року по 04 вересня 2019 року в загальному розмірі 36 058,31 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 6 712,45 грн, простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 9 348,92 грн, строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 628,05 грн, строкової заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 5 218,89 грн, строкової заборгованості за штрафами та пенею в розмірі 14 150,00 грн (а. с. 129 т. 1).

На підставі вказаного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. від 30 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60181446 (а. с. 94 т. 1).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. від 07 жовтня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 (а. с. 96 т. 1).

Звертаючись до суду з даним позовом, банк посилався на те, що своїх зобов`язань за кредитним договором боржник не виконав, допустив заборгованість перед банком, яка станом на 03 грудня 2019 року склала суму в розмірі 37 604,87 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 6 712,45 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом на дату відступлення права вимоги 9 348,92 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно з заборгованістю за кредитним договором 2 402,12 грн, 3% річних 604,63 грн, інфляційні втрати 2 029,84 грн, подвійна облікова ставка НБУ 2 356,90 грн, пеня 14 250,00 грн

Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.

Відповідно до статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов обгрунтованого висновку про те, що банк реалізував своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором від 15 липня 2014 року № 490920682, що підтверджується виконавчим написом, вчиненим 16 вересня 2016 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. за реєстровим № 4871, і виконавчий напис підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про наявність на розгляді Шевченківського районного суду м. Києва позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису № 487130, вчиненого 16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., таким, що не підлягає виконанню, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки докази скасування вказаного виконавчого напису в матеріалах справи відсутні. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Радченко Вікторії Юріївни - представника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді О.Ю.Тичкова

В.Б.Яцина