П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року м. Київ

Справа № 22-1668 Головуючий у1-й інстанції - Виниченко Л. М.

Унікальний № 761/22492/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Добровольської Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення рішення про судові витрати у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адаменко Олексій Іванович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко Олена Олександрівна, про визнання заповіту недійсним,-

у с т а н о в и л а:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення рішення про судові витрати у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адаменко О. І., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко О. О., про визнання заповіту недійсним, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 в якості компенсації понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи № 761/22492/18, грошових коштів у розмірі 18 667 грн 60 коп., з яких: судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду у даній справі від 21 червня 2018 року про відкриття провадження у справі у розмірі 352 грн 40 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду від 27 липня 2018 року про забезпечення позову у розмірі 352 грн 40 коп., вартість проведення ТОВ «Український центр судових експертиз» почеркознавчої експертизи від 30 листопада 2018 року у розмірі 2 000 грн, витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 725 грн 20 коп., вартість поштових витрат по розгляду справи у розмірі 237 грн 60 коп. (т. 3, а.с.59-60).

В обґрунтування заяви посилалась на ст. ст. 133, 137, 139, 140, ч. 8 ст. 141, ч. 5 ст. 142 ЦПК України та зазначала, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року позовна заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адаменко О. І., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко О. О. про визнання заповіту недійсним залишена без розгляду. Тому відповідач претендує на компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення рішення про судові витрати по цивільній справі ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адаменко О. І., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко О. О. про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити постанову про задоволення її заяви (а.с.165-168).

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

В суд апеляційної інстанції позивач та треті особи не з`явились двічі, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень та фіксація направлення представнику позивача ОСОБА_4 судової повістки-повідомлення на електронну адресу.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність указаних учасників справи, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення ОСОБА_1 , та її представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 761/22492/18 за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адаменко О. І., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко О. О., про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року вищевказаний позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, відповідно положень частини 5 ст. 223, пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України (т. 3, а.с.51-53).

Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року залишена без змін (т. 3, а.с.144-145).

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення рішення про судові витрати, районний суд виходив з того, що саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених відповідачем судових витрат останньому необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З наведеним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може повністю погодитись з огляду на таке.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У даній справі у зв`язку з подачею позову ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, відповідач звернулась за допомогою адвоката, уклавши договір № 00192 про надання правової допомоги від 30 серпня 2018 року (т. 3, а.с.65) та до ТОВ «Український центр судових експертиз» для проведення почеркознавчої експертизи, за результатами якої суду був наданий висновок.

Згідно із ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Системний та логічний аналіз указаних норм права у їх сукупності дає підстави вважати, що в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, а суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Проте такий розподіл судових витрат можливий лише за відсутності зі сторони відповідача чи його представника зловживань процесуальними правами, та/або відсутності неправильних дій відповідача, унаслідок яких виник спір (пред`явлення позову позивачем, унаслідок неправомірних дій відповідача).

Як убачається з ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, позов пред`явлений ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин, що встановлено судом першої інстанції.

З матеріалів справи убачається, що в ході її розгляду з метою спростування обставин, заявлених позивачем у якості підстав позову, відповідач вчиняла дії, направлені на забезпечення доказів (витребування документів, проведення експертизи). При цьому, з метою кваліфікованого захисту своїх прав та інтересів, вона користувалась правовою допомогою.

Загальна сума витрат на правову допомогу, забезпечення доказів та сплату судового збору склала 18 667 грн. 60 коп.

За таких обставин, ураховуючи відсутність у розпорядженні суду даних про те, що між сторонами має місце позасудове врегулювання спору шляхом взаємних поступок, суд вважає, що позивач, діючи на власний розсуд, подала позов чим змусила відповідача нести витрати, пов`язані з судовим розглядом, а згодом не виявила бажання завершити розгляд справи ухваленням рішення.

Це дає суду підстави вважати, що у даному випадку наявні необґрунтовані дії позивача, унаслідок чого відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, а суд має вирішити це питання.

З матеріалів справи убачається, що 03 грудня 2018 року та 15 лютого 2019 року ОСОБА_1 було надано суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат із зазначенням того, що докази фактичних витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, будуть надані після ухвалення судового рішення (т. 1, а.с.201; т. 2, а.с.83).

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду № 308/15007/15-ц від 15 травня 2019 суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У даній справі ОСОБА_1 разом із заявою про ухвалення рішення про судові витрати було надано: копію договору № 1/Е-21/11 від 21 листопада 2018 року на проведення почеркознавчого дослідження, укладеного між ТОВ «Український центр судових експертиз» та ОСОБА_1 (а.с.61); копію рахунку ТОВ «Український центр судових експертиз» № 2-21/11 від 21 листопада 2018 року на суму 2 000 грн (т. 3, а.с.62); копію платіжного доручення від 21 листопада 2018 року про перерахування грошових коштів у сумі 2 000 грн на підставі рахунку № 2-21/11 від 21 листопада 2018 року (т. 3, а.с.63); копію акту виконаних робіт (наданих послуг) по договору № 1/Е-21/11 від 21 листопада 2018 року (т. 3, а.с.64); копію договору № 00192 про надання правової допомоги від 30 серпня 2018 року (т. 3, а.с.65); копію додатку № 1 до договору з адвокатом № 00192 від 30 серпня 2018 року (т. 3, а.с.66); копії ордерів адвоката Франчука А. В. серій КС № 144986 від 30 серпня 2018 року, КС № 144988 від 03 вересня 2018 року, КС № 144993 від 30 листопада 2018 року (т. 3, а.с. 67-69); Акт приймання-передачі наданих послуг від 09 липня 2019 року (т. 3, а.с.70-71); рахунок-фактуру № 09/07/1-19 від 09 липня 2019 року про сплату юридичних послуг за договором про надання юридичних послуг від 30 серпня 2018 року на 15 725 грн 20 коп. та дублікат квитанції № 0.0..1, копії фіскальних чеків, накладних та описів вкладення про відправку цінних листів (т. 3, а.с.61-89).

Аналізуючи надані ОСОБА_1 докази на підтвердження заявленого розміру судових витрат понесених на оплату судового збору, професійної правничої допомоги, проведення експертизи та вартості поштових витрат, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткової компенсації ОСОБА_1 цих витрат.

Заявлені вимоги про компенсацію витрат зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг на ухвалу Шевченківського районного суду у даній справі від 21 червня 2018 року про відкриття провадження у справі у розмірі 352 грн 40 коп. та на ухвалу Шевченківського районного суду від 27 липня 2018 року про забезпечення позову у розмірі 352 грн 40 коп. та наданої правничої допомоги у зв`язку із розглядом вказаних апеляційних скарг, задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати безпосередньо не пов`язані з необґрунтованими діями позивача, а є результатом обраної відповідачем тактики використання своїх процесуальних прав.

Тому, перевіривши копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 09 липня 2019 року про надання правничої допомоги (т. 3, а.с.70-71), колегія суддів доходить висновку, що витрати на послуги зі складання апеляційних скарг на ухвалу Шевченківського районного суду у даній справі від 21 червня 2018 року та на ухвалу Шевченківського районного суду від 27 липня 2018 року, на які адвокатом Франчук А. В. було витрачено по одній годині робочого часу (розмір однієї години роботи складає 500 грн, згідно п. 1.1 Додатку № 1) та послуги з представництва інтересів замовника в Київському апеляційному суді 23 жовтня 2018 року у двох засіданнях (розмір плати за учать в одному судовому засіданні складає 700 грн, п. 1.1 Додатку № 1), не підлягають компенсації відповідачу за рахунок позивача.

З огляду на таке, колегія суддів убачає підстави для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення рішення про судові витрати - стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості компенсації понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи № 761/22492/18, грошових коштів у розмірі 15 562 грн 80 коп., з яких: 2 000 грн - вартість проведення ТОВ «Український центр судових експертиз» почеркознавчої експертизи; 13 325 грн 20 коп. - витрати на професійну правничу допомогу адвоката; 237 грн 60 коп. - вартість поштових витрат.

При цьому суд ураховує тривалість розгляду справи, її складність та вважає, що розмір витрат понесених на оплату професійної правничої допомоги у сумі 13 325 грн 20 коп., є співмірним обсягу послуг, що були надані адвокатом. Витрати на проведення почеркознавчої експертизи та поштові послуги фактично понесені, вчинення цих дій, ураховуючи характер спору, було адекватним та обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення рішення про судові витрати.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 384 грн 20 коп. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (т. 3, а.с.5170).

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення рішення про судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адаменко Олексій Іванович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко Олена Олександрівна, про визнання заповіту недійсним, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) у якості компенсації понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 761/22492/18, 15 562 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн 80 коп., з яких: 2 000 грн - вартість проведення ТОВ «Український центр судових експертиз» почеркознавчої експертизи; 13 325 грн 20 коп. - витрати на професійну правничу допомогу адвоката; 237 грн 60 коп. - вартість поштових витрат, та 384 грн (триста вісімдесят чотири) 20 коп. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 16 січня 2020 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома