"17" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
при секретарі Сіренко Д.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1
Позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .
Позивні вимоги позивач мотивує тим, що 02.02.1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб.
Позивач вказує, що під час шлюбу було придбано майно, що належить ним на праві спільної сумісної власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу б/н від 29 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2802. Згоди про добровільний поділ майна між нею та відповідачем не досягнуто.
З посиланням на норми ст. ст. 60, 69, 70 СК України позивач просить задовольнити позов.
Ухвалами суду від 22.07.2019 р. та від 15.10.2019 р. позов було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 13, 14, 27).

Ухвалою суду від 09.01.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 36, 37). У встановлений судом строк відповідач відзив не подав.

В судовому засіданні, яке відбулось 12.10.2020 р. за участю представника позивача ОСОБА_1 та відповідача, за клопотанням відповідача була оголошена перерва до 17.11.2020 р.

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка ОСОБА_3 (а.с. 72), про причини неявки суд не повідомив, будь яких заяв суду не подавав.

За нормою частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням викладеного та думки представника позивача судом ухвалено провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснив, що спірна квартира купувалась позивачем та відповідачем за спільні кошти подружжя, сторони по справі жили однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.1996 року (а.с. 3).

29.08.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М., зареєстрований у реєстрі за № 2802, відповідно до якого відповідач купив квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 4-6).

Право власності за відповідачем на спірну квартиру підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна(а.с. 7, 8).

Судом встановлено, що на час придбання спірної квартири відповідачем сторони по справі проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, житло набули за спільні кошти подружжя.

Отже, квартира АДРЕСА_1 придбана у період перебування позивача та відповідача в шлюбі.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує, в даному випадку на відповідача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

При цьому у спростування заявлених позовних вимог жодних доказів відповідачем суду надано не було.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Положеннями частини 1 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Головним критерієм поділу майна, як об`єкта права спільної сумісної власності, є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України).

Отже, суд приходить до висновку, що позов про поділ спільного майна подружжя та визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 2 165 грн.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 70, 71 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 4, 12, 76, 81, 82, 89, 133, 141, 223, 259, 265, 268, 273, 274, 280, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку поділу майна подружжя право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2 165 (дві тисячі сто шістдесят п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Судове рішення складено 23 листопада 2020 року.

Суддя Л.М.Виниченко