ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2209/1501/12
Провадження № 22-ц/4820/931/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

cекретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2209/1501/12 за апеляційною скаргою виконавчого комітету Хмельницької міської ради на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Красилівського районного суду від 25 червня 2012 року (суддя Вознюк Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про зобов`язання забезпечити благоустроєним жилим приміщенням.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В березні 2020 року виконавчий комітет Хмельницької міської ради звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2012 року, відповідно до якого зобов`язано виконком Хмельницької міської ради забезпечити ОСОБА_1 на сім`ю з чотирьох чоловік благоустроєним жилим приміщенням у вигляді окремої квартири або будинку в м. Хмельницькому відповідно до встановлених норм житлової площі з врахуванням її права на додаткову житлову площу відповідно до вимог ст. 49 ЖК України.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, виконавчий комітет Хмельницької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та відстрочити виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 червня 2012 року до 01 березня 2021 року. Апелянт посилається на те, що суд всупереч ст. 435 ЦПК України не визнав винятковими наведені виконавчим комітетом обставини щодо відсутності житла, а також той факт, що Хмельницькою міською радою, її виконавчим комітетом чи іншими органами не ведеться будівництво житла та не надав оцінку довідці від 21.12.2019 року №01-10/869 щодо відсутності в бюджеті міста Хмельницького на 2020 рік коштів на придбання житла громадянам міста Хмельницького. Крім того, на думку апелянта, судом безпідставно не було враховано і не надано оцінку тій обставині, що у виконавчого комітету Хмельницької міської ради є невиконані рішення судів про позачергове забезпечення житлом суддів та прокурорів, які перебувають на квартирному обліку раніше ОСОБА_1 і рішення щодо забезпечення їх житлом вже тривалий час перебувають на примусовому виконанні.

Учасник справи та представники учасника справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. ОСОБА_1 надіслала до суду клопотання щодо розгляду справи без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красилівського районного суду від 25 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2012 року зобов`язано виконавчий комітет Хмельницької міської ради забезпечити Порозову І.Ю. на сім`ю з чотирьох чоловік благоустроєним жилим приміщенням у вигляді окремої квартири або будинку в м. Хмельницькому відповідно до встановлених норм житлової площі з врахуванням її права на додаткову житлову площу відповідно до вимог ст. 49 ЖК України (а. с. 53, провадження №2/209/567/12).

Вказане рішення суду набрало законної сили 17 квітня 2013 року (а.с. 105 провадження №2/209/567/12).

17 лютого 2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою надано виконавчому комітету Хмельницької міської ради строк 10 робочих днів на добровільне виконання рішення суду і ця постанова отримана боржником 20 лютого 2020 року (а.с. 1,4 провадження №6/677/25/20).

Відмовляючи у задоволенні заяви виконавчого комітету Хмельницької міської, суд першої інстанції вірно виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення.

На думку судової колегії зазначений висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах процесуального права та встановлених обставинах справи.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

Тому судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Посилання апелянта на те, що суд всупереч ст. 435 ЦПК України не визнав винятковими наведені виконавчим комітетом обставини щодо відсутності житла, а також той факт, що ні Хмельницькою міською радою, ні її виконавчим комітетом чи іншими органами не ведеться будівництво житла, а також не надав оцінки довідці фінансового управління виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 05.07.2019 року за №125, згідно якої кошти на придбання житла громадянам міста Хмельницького в бюджеті міста Хмельницького на 2019 рік не передбачені зводяться до незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції. Адже судом, при постановленні оскаржуваної ухвали перевірялися доводи заяви виконкому Хмельницької міської ради і у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України надано оцінку довідці №125 від 05.07.2019 року.

Разом з тим, судова колегія вважає, що посилання апелянта щодо відсутності житла і, що ні Хмельницькою міською радою, ні її виконавчим комітетом чи іншими органами не ведеться будівництво житла та наявність невиконаних інших судових рішень про забезпечення житлом не є винятковими підставами для відстрочення виконання судового рішення у розумінні положень ст. 435 ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Апеляційний суд вважає, що заявником не доведено існування виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду по цивільній справі №2209/1501/12, що мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст. 435 ЦПК України пов`язує можливість здійснити розстрочення або відстрочення виконання судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник в своїй черговій заяві від 03.03.2020 року були предметом розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій по заявах виконкому Хмельницької міської ради від 02.02.2015 року та від 25.07.2016 року. А не виконання рішення суду у визначені законом строки без відповідних правових підстав, передбачених законом призведе до порушення охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_1 та не відповідатиме засадам цивільного законодавства, передбаченим ст. 3 ЦК України.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд вважає, що відсутні в межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки зазначена ухвала постановлена судом першої інстанції із дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Хмельницької міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай