Дата документу 15.01.2020
Справа № 320/4198/18
Провадження № 2/937/69/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участю секретаря Фурсової Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скворцової О.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сєрова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Мелітопольська міська рада Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 з уточненим позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Мелітопольська міська рада Запорізької області, в якому просить зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належною їй частиною каналізації вигрібною ямою № 3, яка розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , виділеній для користування ОСОБА_2 , шляхом проведення часткового демонтажу побудованої деревяної альтанки зеленого кольору, яка розташована прямо над вигрібною ямою № 3 та надати доступ до вказаної вигрібної ями з метою обслуговування.

Позов обґрунтований тим, що позивачу на підставі договору дарування належить 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , співвласником 63/100 частин вказаного будинку є відповідач по справі ОСОБА_2 Земельна ділянка площею 541 кв. м., що обслуговує житловий будинок, не приватизована та перебуває у користуванні співвласників будинку на підставі рішення Мелітопольської міської ради від 30 серпня 1997 року № 268/5, порядок користування визначено рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10 серпня 2010 року № 2- 478/2010.

Позивач зазначає, що між його родиною та відповідачами склалися тривалі неприязні відносини, через що відповідачі перешкоджають позивачу здійснювати обслуговування комунікаційних мереж, не надають допуску на свою територію до вигрібної ями № 3, яка побудована ще його батьком в 1997 році з урахуванням всіх санітарних норм, вигрібна яма розташована на території, що перебуває у користуванні відповідачів. Відповідачі у 2007 році влаштували поряд з вигрібною ямою № 3 свою вигрібну яму № 2, а на вигрібній ямі № 3 облаштували дерев`яну тимчасову споруду «альтанку для відпочинку» тим самим, перешкоджаючи позивачу та його родині обслуговувати свою вигрібну яму. Однак, на сьогодні вигрібна яма позивача переповнена і водовідведення не виконує своєї належної функції.

Крім того, позивач зазнає, що наприкінці квітня 2018 року він попрохав свою матір ОСОБА_7 вирішити питання з відповідачами щодо надання допуску до комунікацій з метою обслуговування, однак відповідачі відповіли відмовою та вели себе зухвало, порадили звертатися до суду, погрожували, що засиплють вигрібну яму. Владнати іншу вигрібну яму у позивача немає можливості через брак території, яка обслуговує частину домоволодіння.

У рішенні Мелітопольського міськрайонного суду від 10 серпня 2010 року про визначення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує домоволодіння АДРЕСА_1 є посилання представника позивача на те, що у судовому засіданні по вказаній справі ОСОБА_2 не заперечував надавати ОСОБА_8 доступ до комунікаційних мереж його частини будинку для обслуговування.

Крім того, позивач зазначає, що самочинна дерев`яна споруда відповідачами будувалася прямо на даху (залізній кришці) вигрібної ями № 3, у порушення санітарних нормі вже після ухвалення рішення суду з метою чинення позивучу перешкод у здійсненні у майбутньому обслуговування комунікаційних мереж (вигрібної ями №3 ).

31 липня 2018 року від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачі по справі, заперечують щодо наведених позивачем обставин. Так, позивач додав до позову технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виготовлений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 станом на 10.05.2018 року, у якому літерою за планом зазначені яма вигрібна № 2, яма вигрібна № 3. Також зазначений план будинку з характеристикою приміщень: кількість квартир - 2; кількість житлових кімнат - 4; загальна площа - 93,9 м2; житлова площа - 44,7 м2, підсобні приміщення - 49,2 м2. Зазначений технічний паспорт не відповідає за найменуванням будівель, плану будинку, кількість житлових кімнат, загальній площі, житловій площі, технічному паспорту Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації станом на 07.02.2009 року, а саме: на плану земельної ділянки зазначена тільки одна яма вигрібна № 2, в плані будинку зазначено: кількість житлових кімнат - 55; загальна площа - 104,8 м2, житлова площа - 63,3 м2. Таким чином, технічний паспорт виготовлений ОСОБА_9 за найменуванням будівель, за планом будинку не відповідає дійсності. Відповідачі стверджують, що вигрібної ями № 3 на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_2 згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 10.08.2010 року № 2-478/2010 р., не було і немає, що підтверджується технічним паспортом МБТІ станом на 07.02.2009 року. На підставі викладеного, вважають, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає.

21 серпня 2018 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скворцової О.В. до суду надійшла відповідь на відзив. Обставини на які посилаються відповідачі як на підставу своїх заперечень проти позову, вважає необґрунтованими. Оскільки позовні вимоги ґрунтуються на актуальних даних, у тому числі технічних даних технічного паспорту виготовленого сертифікованим інженером з технічної інвентаризації ОСОБА_9 станом на травень 2018 року. Технічний паспорт станом на 2007 рік, копія якого долучена відповідачами до відзиву не є актуальним, більше того він не відповідає тим технічним даним, які досліджувалися раніше при розгляді справи Мелітопольським міськрайонним судом при встановлені порядку користування земельною ділянкою, оскільки конфігурація житлового будинку станом на 2009-2010 роки відрізняється від тієї яка надана відповідачами до відзиву станом на 2007 рік зі змінами на 2009 рік. Таким чином відповідачі мають намір заплутати суд та ввести його в оману до обставин справи. Наявність зливної ями № 3 може бути підтверджена крім даних технічного паспорту, показами свідків, фотографіями долученими до матеріалів позову, а також за необхідністю обстеженням під час виїзного судового засідання. Житлова та загальна площа зазначена у технічному паспорті виготовленому сертифікованим інженером з технічної інвентаризації ОСОБА_9 станом на травень 2018 року відповідає даним правовстановлюючого документу: договору дарування від 2015 року, та витягу з Державного реєстру речових прав, за яким власником 37/100 частин житлового будинку є позивач.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Скворцова О.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сєров М.І позов не визнав в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідачка ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Від представника третьої особи - Мелітопольської міської ради Запорізької області Порохня Є.С. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що предмет позову не стосується прав та законних інтересів органу місцевого самоврядування.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скворцової О.В. та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сєрова М.І., свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст. 15 ЦК України вказує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 03 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г. належить 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с.11/.

Співвласником 63/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 є відповідач по справ ОСОБА_2 /а.с.13/.

Земельна ділянка площею 541 кв.м., що обслуговує вказаний будинок, не приватизована а перебуває у користуванні співвласників будинку на підставі рішення Мелітопольської міської ради від 30 серпня 1997 року № 268/5, порядок користування визначено рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10 серпня 2010 року № 2-478/2010.

Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 серпня 2010 року ОСОБА_8 в користування виділено земельні ділянки площею 43,7 м2 та 200,17 м2, що відповідає ідеальній частині 37/100 частки будинку по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 в користування виділено земельну ділянку площею 340,82 м2, що відповідає ідеальній частині 63/100 частки будинку по АДРЕСА_1 /а.с.6-7/.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2010 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 серпня 2010 року залишено без змін.

В подальшому, при набутті відповідачками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права спільної власності на вказаний будинок, до них перейшло й право користування земельною ділянкою у встановленому за рішенням суду порядку.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що у домоволодіння АДРЕСА_1 до визначення порядку користування за рішенням суду, двір перебував у спільному користуванні співвласників. ЇЇ чоловік ОСОБА_8 облаштував вигрібну яму, яка після розділу опинилась на території сусіда.

Допитаний судом свідок ОСОБА_8 пояснив, що в 1996 року на території домоволодіння АДРЕСА_1 він облаштував вигрібну яму, яка за спільною згодою із іншими співвласниками, вважалась його. Чи є документи на вказану вигрібну яму, свідку невідомо.

Допитаний у якості спеціаліста КП ММБТІ Мелітопольської міської ради Запорізької області Рябінін ОСОБА_10 .С. пояснив, що згідно матеріалів інвентарної справи домоволодіння АДРЕСА_1 , були нанесені споруди, в тому числі вигрібна яма. В тому разі, якщо у співвласника домоволодіння в наявності діючий сертифікат, можуть бути виготовлені технічні документи на вигрібну яму.

В ході виїзного судового засідання 05.08.2019, здійснювався огляд подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Під час огляду було встановлено, що подвір`я поділено на дві частини огорожею, будинок має два входи на два господаря, в частині подвір`я ОСОБА_4 мається зацементована частина подвір`я розміром 2х2 метри, де, зі слів мешканців, колись була вигрібна яма. На вказаній частині подвір`я встановлена бесідка.

Частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України.

Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед рішенням Мелітопольського міськрайонного суду №2 478/2010 від 10.08.2010, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на жилий будинок, слід брати до уваги це рішення суду.

На момент визначення порядку користування земельною ділянкою, сторони не заявляли про наявність зливної ями, що належить позивачу ОСОБА_1 , та в матеріалах дослідженої судом цивільної справи №2-478/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 про визначення порядку користування земельною ділянкою, така інформація відсутня.

Позивачем ОСОБА_3 не надано до суду доказів належності йому на праві власності вигрібної ями.

Суд не бере до уваги посилання позивача на позначення у технічному паспорті на житловий будинок, виготовленому 10.05.2018, вигрібної ями під номером 3. Технічний паспорт на житловий будинок не є правовстановлюючим документом, та не може посвідчувати право власності на житловий будинок і господарські споруди.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 15-16, 356, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 88 Земельного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Мелітопольська міська рада Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинення певних дій відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 січня 2020 року.

СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ