Справа № 486/1853/19
Провадження № 2/486/131/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.

при секретарі - Архіповій К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

без участі сторін,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 22 червня 2012 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноураїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 101. Від шлюбних відносин мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства у зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки. Шлюбні відносини припинили з 15 вересня 2019 року. Вважає, що вони втратили почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 ..

В підготовче засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден, просить розглянути справу без його участі та ухвалити рішення в підготовчому засіданні.

Відповідач також не з`явилася в підготовче засідання, але надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна, просить розглянути справу без її участі та ухвалити рішення в підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає можливим в підготовчому засіданні ухвалити судове рішення.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22 червня 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноураїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 101, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 4).

Від шлюбних відносин мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. № 5).

Шлюбне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства у зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки. Шлюбні відносини сторони припинили з 15 вересня 2019 року. На примирення останні не згодні. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноураїнського міського управління юстиції Миколаївської області, прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. № 4).

Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - ОСОБА_1 , про що зазначила у вищевказаній заяві.

Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до квитанції № 13 від 29.10.2019 р. позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 768, 40 гривень (а. с. № 1).

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 384,20 гривень, тобто половини суми судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду з позовною заявою.

Оскільки, відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, то поверненню позивачу з державного бюджету підлягають 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114, 115, СК України, ст. ст. ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 142, 200, 206, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 22 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноураїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 101.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_2Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Южноукраїнську Миколаївської області повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , п`ятдесят відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за квитанцією № 13 від 29.10.2019 р., а саме 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін