Провадження 2-др/127/54/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі Мироненко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась цивільна справа за вищезазначеним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено, визнано наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області №182-к/тр від 27 серпня 2020 року про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 незаконним та скасувати його, вирішено питання про судові витрати.

Після проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду та закінчення судового засідання 03 грудня 2020 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Дідиченком О.О. було заявлено суду про намір звернутися із окремою заявою про стягнення витрат на надання правничої допомоги та про надання доказів на їх підтвердження в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду.

08 грудня 2020 року на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дідиченка О.О.надійшла заява про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі13 000,00 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву свого представника підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки сторона позивача вчасно не заявила про подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, адвокатом не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а у відповідача є сумніви у тому, що грошові кошти за квитанцією від 15.09.2020 були сплачені саме за договором, заключеним між сторонами у рамках цієї справи, оскільки їм відомо про ще один договір між цими ж сторонами.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, надані докази на підтвердження судових витрат, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу, що розгляд справи було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому, вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила чи має намір сплатити, застосовуються і щодо справ, які розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій від 19 лютого 2020 року у справі №755/ 9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Представник позивача у позовній заяві надав попередній розрахунок судових витрат, у тому числі витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, не вказавши про намір їх стягнути у майбутньому з відповідача.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження такого розміру витрат, заяв про надання таких доказів у майбутньому суду подано не було, як і не наведено поважних причин, з яких такі витрати збільшено.

У жодній із своїх усних чи письмових заяв, які ним надавалися у ході судового розгляду, у тому числі і під час судового засідання 03 грудня 2020 року до видалення суду у нарадчу кімнату, адвокат Дідиченко О.О. не заявляв про намір надати будь-які докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат, як і про наявність певних поважних причин, з яких ці докази не могли бути надані суду з часу подання позовної заяви 25 вересня 2020 року.

Про намір надати докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокат Дідиченко О.О. повідомив суд усно після оголошення вступної та резолютивної частин рішення і закриття судового засідання 03 грудня 2020 року.

Про наявність певних поважних причин ненадання суду квитанції від 15 вересня 2020 року, акту виконаних робіт, не вказано також і в заяві адвоката Дідиченка О.О. від 08 грудня 2020 року.

Більше того, детальний опис наданих адвокатом послуг суду не надано навіть із разом із заявою адвоката Дідиченка О.О. від 08 грудня 2020 року.

Квитанція від 15 вересня 2020 року не містить жодного посилання на те, що розмір вказаного гонорару сплачений ОСОБА_1 адвокату за надання правничої допомоги саме у справі №127/21054/20, тобто зазначений доказ сам по собі, без детального опису наданих адвокатом послуг жодним чином не доводить пов`язаність таких витрат відповідача з розглядом справи №127/21054/20, тим паче, що позов подано лише 25 вересня 2020 року, а квитанція датована 15 вересня 2020 року. Крім цього, у квитанції вказана сума 10 000 грн, хоча у заяві від 08 грудня 2020 року адвокат Дідиченко О.О. заявив вимогу стягнути з відповідача 13 000 грн.

Таким чином, належних доказів понесення таких витрат саме у даній справі (зокрема, платіжного доручення про перерахування коштів, прибуткового касового ордеру, тощо) представник позивача суду не надав ні з указаною вище заявою, ні протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховучи, що представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Дідиченком О.О., у встановленому законом порядку належних та достатніх доказів на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн надано не було, усних чи письмових заяв про намір надати відповідні докази до виходу суду у нарадчу кімнату 03 грудня 2020 року представником позивача не висловлено та не подано, поважних причин, з яких такі докази не були надані суду під час розгляду справи, ним не наведено, а у рішенні суду від 03 грудня 2020 року питання про судові витрати вирішено, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного і керуючись ст.124, 133, 137, 141, 246, 270, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дідиченка О.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 24 грудня 2020 року.

Суддя