Справа №162/819/19
Номер провадження 2/162/15/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Пилипчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_4 Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Померлою ОСОБА_4 було зроблено заповітне розпорядження, посвідчене секретарем Залаззівської сільської ради, відповідно до якого вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами вона заповіла ОСОБА_1

Вказала, що інших спадкоємців за заповітом - не має. Спадкоємцями за законом є діти померлої, відповідачі у даній цивільній справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не претендують на спадщину, не прийняли її в жоден з визначених Законом способі, пропустили строк для прийняття спадщин, не претендують на його поновлення та не заперечують проти прийняття спадщини позивачем.

Від прийняття спадщини позивач не відмовлялася та фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання до дня смерті зі спадкодавцем у спільному будинку, доглядом за будівлею, садінням городу, збиранням врожаю. На даний час позивач не може оформити право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

На розгляд справи в судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, у поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Судові витрати просить залишити за нею.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду на розгляд справи не з`явилися, але подали до суду заяви, згідно яких не заперечують проти задоволення позову та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , за позивачем ОСОБА_1 та просить справу розглядати без його участі.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійній ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 22 листопада 2013 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого 14 жовтня 2013 року секретарем Залаззівської сільської ради Лавренюк М.Ю. на випадок своєї смерті ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, згідно якого, зокрема, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1.

З оглянутих в суді матеріалів спадкової справи №364/2019 вбачається, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, в установленому порядку звернулася до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. з приводу оформлення права на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4. 25 вересня 2019 року державним нотаріусом Любешівської районної державної нотаріальної контор Волинської області Кухом В.І. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачу в даній цивільній справі ОСОБА_1 на частину майна померлої ОСОБА_4 , 1922 року народження.

В суді доведено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок.

Спадкоємці за законом першої черги, відповідачі у даній цивільній справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зверталися до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не оспорюють право позивача на оформлення права власності на спадкове майно, а саме житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . У поданих до суду заявах позовні вимоги визнали повністю та не заперечують проти їх задоволення.

Таким чином в суді доведена та обставина, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину та звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають у правомірному володінні позивача.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 206, 258-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: