Провадження № 2-з/761/42/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни про визнання договору недійсним; визнання протиправними та скасування реєстраційних дій,

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

09 січня 2020р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення заяви, шляхом заборони будь-кому здійснювати реєстраційні дії відносно - нерухомого майна приміщення магазину АДРЕСА_1 , загальною площею 238,2 кв.м.

13 січня 2020р., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Волошина В.О., справа 13 січня 2020р. передана судді.

Заява обґрунтована тим, що з листа ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 11 жовтня 2019р. позивачу стало відомо про відступлення право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором. В подальшому приватним нотаріусом КМНО Скульською Т.А. було внесено відомості про зміну іпотекодержателя майна. На думку позивача вказаний договір про відступлення право вимоги був укладений з грубим порушенням норм законодавства України. В зв`язку з тим, що договір відступлення права вимоги та подальші реєстраційні дії щодо вищевказаного нерухомого майна, вчинені без наявності оригіналів документів свідчить про факт порушення законних прав та інтересів позивача, що стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою. Також позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що заявник просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення заяви, зважаючи на зміст вимог, відсутність доказів подальшої реєстрації права власності за новими власниками на нерухоме майно позивача та можливе порушення цим його прав.

Також, заявлений вид забезпечення заяви, є неспівмірним із заявленими вимогами (позов немайнового характеру), оскільки рішення суду в разі задоволення заяви не передбачатиме вчинення будь-яких дій щодо реєстраційних дій стосовно права власності на майно.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з урахуванням роз`ясненнь наведених вище в Постанові Пленуму Верховного Суду України, беручи до уваги правові позиції Верховного Суду наведені в постанові від 17 жовтня 2018р., по справі №183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18, постанові від 21 листопада 2018р., по справі 752/6255/18, провадженння № 61-39768св18, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення заяви з урахуванням розумності, обґрунтованості; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення заяви і предметом заявлених вимог, в тому числі, спроможності заходів, які заявниця просить вжити у порядку забезпечення заяви, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення заяви; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разу невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення заяви не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни про визнання договору недійсним; визнання протиправними та скасування реєстраційних дій- залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: