Номер провадження: 22-ц/813/3578/20
Номер справи місцевого суду: 522/1762/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року у складі судді Бойчука А.Ю.,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно 99223,50 гривень, що еквівалентно 3543,6 дол. США по курсу НБУ на день платежу за договором займу від 04.05.2013 та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 04.05.2013 між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір займу, за яким він отримав від позивача позику в сумі 4030,00 (екв. 500 дол. США) строком на 6 місяців. Поручителем за договором є ОСОБА_3 . Боржник порушив умови договору, а саме сплатив щомісячні платежі за користування позикою лише 26.06.2015 в розмірі 5000,00 гривень (екв. 200 дол. США), 14.07.2016 у розмірі 2700,00 гривень (екв. 100 дол. США) та 04.01.2017 в розмірі 2800,00 гривень (екв. 100 дол. США).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року в задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором займу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у п.10.2 договору позики вказаний термін позовної давнини 10 років. У п.4.4.1 договору поруки вказано право у строк 10 років звернутися до поручителя з вимогою про виконання зобов`язань. Відповідно до п.9.5 договору позики після 04.10.2013, якщо залишиться заборгованість, поза залежністю від джерела її виникнення, відсотків, штрафних санкцій або тіла кредиту, за всією сумою заборгованості буде діяти ставка в розмірі 180% до повного її погашення.

21.12.2020 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А. від 13.10.2020 за №1277, про відмову від позову, визнання нечинним рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08.10.2018 у справі №522/1762/18.

В судове засідання 22.12.2020 учасники справи не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст судового рішення складений 24.12.2020.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку про прийняття відмови від позову, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п.4 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу (ст.373 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.2 ст.373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206,207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи, що відмова від позову є правом позивача, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про прийняття відмови ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, як наслідок цього, рішення суду першої інстанції слід визнати нечинним.

Керуючись ст.ст. 206, 373, 374, 381, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року визнати нечинним.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складений 24.12.2020.

Головуючий:

Судді: