Справа № 700/1197/19
Провадження № 2/700/34/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/1197/19 провадження №2/700/34/20 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна до Шестеринської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шестеринської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , розташований на присадибній земельній ділянці, яка перебувала у користуванні площею 0,56 га. За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений секретарем Шестеринської сільської ради від 20.02.2006 року, зареєстрований в реєстрі за №01, відповідно до якого все своє майно заповів їй ОСОБА_1 . Як спадкоємець за заповітом, вона звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. За таких обставин змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, просили про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Шестеринці Лисянського району Черкаської області помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.01.2019 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , розташований на присадибній земельній ділянці, яка перебувала у користуванні площею 0,56 га.

За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений секретарем Шестеринської сільської ради від 20.02.2006 року, зареєстрований в реєстрі за №01, відповідно до якого все своє майно заповів доньці - ОСОБА_1 .

Позивач як спадкоємець за заповітом звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 11.07.2019 року № 1215/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів.

Згідно із довідкою виконавчого комітету Лисянської селищної ради с. Шестеринці Черкаської області № 254 від 19.11.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала та була зареєстрована у будинку ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 , вели спільно господарство, поховала за власний рахунок. Після смерті батька продовжила проживати у спадковому будинку, слідкувати за збереженням спадкового майна.

Як свідчить довідка виконавчого комітету Лисянської селищної ради с. Шестеринці Черкаської області № 255 від 19.11.2019 року, згідно даних погосподарської книги за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 рахується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 , розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,56 га, яка перебувала на праві користування, правовстановлюючі документи на будинок не видавалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна до Шестеринської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: с. Шестеринці Лисянського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та право користування присадибною земельною ділянкою площею 0,56 га, на якій розташований будинок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб