Справа №296/8319/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до Житомирської районної ради, Житомирської районної державної адміністрації, Житомирської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Обслуговуючий кооператив садівницьке товариство "Зарево" про визнання незаконним і скасування рішення та розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном.

У процесі розгляду справи ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зауважила, що позивачка, поміж іншого, заявила вимоги про зобов`язання її провести демонтаж паркана, прибрати каміння та засипати штучну водойму на дорозі, однак, у процесі розгляду справи позивачка повідомила суд у письмових поясненнях про те, що відповідачка демонтувала паркан. Також відповідачка зазначила, що будь-яке каміння на орендованій нею земельній ділянці відсутнє, а водойма є складовою рельєфу та стану земельної ділянки, в якому вона була передана в оренду.

У зв`язку з наведеним, відповідачка просить суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог стосовно зобов`язання провести демонтаж паркана, прибрати каміння та засипати штучну водойму на дорозі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників засідання, дійшов наступних міркувань.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Враховуючи ненадання суду доказів на підтвердження відсутності предмета спору на час пред`явлення позову, суд не вбачає підстав для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження.

Керуючись ст.ст. 49, 255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2020 року.

Суддя О. М. Дубовік