Ухвала

23грудня 2020 року

м. Київ

справа № 759/7966/19

провадження № 61-15523ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - ТОВ «Новобудова») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року позов ТОВ «Новобудова» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у розмірі 13 295 грн 90 коп., 3 % річних у розмірі 340 грн 18 коп., індекс інфляції у розмірі 1 183 грн 05 коп., а всього 14 819 грн. 13 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

У жовтні 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 05 листопада 2020 року, у якій заявник надала документи, що підтверджують сплату судового збору.

При цьому, вимоги ухвали Верховного Суду від 05 листопада 2020 року заявником не виконано, оскільки у порушення частини третьої статті 393 ЦПК України заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції

від 18 червня 2020 року або того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення (надіслання) заявнику копії цього судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги значний строк, який пропущено,

а також те, що саме ОСОБА_1 оскаржувала рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року в апеляційному порядку,

й зважаючи на принцип res judicata, станом на 24 грудня 2020 року ухвала Верховного Суду від 05 листопада 2020 року заявником не виконана, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393

ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта