Справа № 362/5932/19
Провадження № 2/362/785/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Л.М.,
за участі секретаря судового засідання - Яренко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримане речове майно,-
Позивач - військова частина НОМЕР_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача вартість речового майна, строки носіння яких не вийшли, з урахуванням зносу, в розмірі 8194,24 грн. після звільнення в запас за службовою невідповідністю.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.10.2018 р. з відповідачем був укладений контракт про проходження військової служби строком на 3 роки, тобто до 30.10.2021 р. У зв`язку з проходженням військової служби, відповідачу було видано відповідне речове майно. Наказом від 28.11.2018 р. відповідач звільнена з військової служби та відповідним наказом командира військової частини виключена зі списків особового складу та усіх видів забезпечення. Вартість отриманого речового майна з урахуванням зносу становить 8194,24 грн., які в добровільному порядку відповідачем не повернуті, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
06.11.2019 р. суд відкрив провадження у цій справі, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами, звільнивши позивача від сплати судового збору.
Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої ст. 178 ЦПК України.
На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.
Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.
Згідно статті 17 Конституції України, - захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до п. 2 частини першої частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Згідно з п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 військовослужбовці військової служби за контрактом забезпечуються речовим майном за встановленими нормами, починаючи з дня призначення їх на посаду наказом командира військової частини.
Пунктом 9 Розділу І Інструкції встановлено, строк носіння або експлуатації предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном військовослужбовців, протягом якого предмет повинен носитися або перебувати в експлуатації. Строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування, що видається офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання. Речове майно особистого користування, видане зазначеним особам, обліковується за місцем виникнення права на отримання цього майна.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 в період з 30.10.2018 р. проходила військову службу за контрактом осіб рядового складу, відповідно до наказу начальника 38 об`єднаного навчального центру Харківського національного університету Повітряних Сил (по особовому складу).
Відповідно до розпорядження т.в.о. першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ від 02.11.2018 р. №321/6692 ОСОБА_1 06.11.2018 р. була відряджена до військової частини НОМЕР_2 (смт. Десна Чернігівської області) для проходження базової загальновійськової підготовки.
Наказом начальника 38 об`єднаного навчального центру Харківського національного університету Повітряних Сил (по особовому складу) від 28.11.2018 р. №56-РС ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас за п.п. «д» п.2 ч.5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2018 р. №281 ОСОБА_1 виключено зі списку особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Одеського ОВК Одеської області.
Під час проходження військової служби ОСОБА_1 отримала речове майно відповідно до копії роздавальної відомості №460, вартість якого, з урахуванням строку зносу, становить 8194,24 грн., що стверджується довідкою-розрахунком №90 від 28.11.2018 р.
Розглядаючи питання про правомірність проведеного розрахунку вартості речового майна, строки носіння якого не закінчились, розмір якого підлягає утриманню з відповідача, суд виходить з наступного.
Як встановлено судом, відповідач був звільнений з військової служби у зв`язку зі службовою невідповідністю.
Положеннями абзацу шостого п. 4 Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців ЗСУ в мирний час та в особливий період від 31.03.2017 року № 232 передбачено, що у разі звільнення з військової служби осіб рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились, утримується з урахуванням зносу.
Вбачається, що обов`язок військовослужбовця відшкодувати вартість предметів речового забезпечення, строк носіння (використання) яких не закінчився, виникає за умови існування таких обставин у сукупності: військовослужбовець у встановленому порядку відповідно до норм забезпечення отримав певні предмети речового забезпечення і до закінчення строку їх носіння (використання) військовослужбовець звільнений зі служби, зокрема за п.п. «д» п.2 ч. 5 ст. ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
А тому, з огляду на вказані положення речового забезпечення військовослужбовців, з відповідача підлягає стягненню вартість виданих їй предметів речового майна, строки носіння яких на момент звільнення не закінчились.
За правилом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що в силу ч.1 ст.1212 ЦК України в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження обов`язок ОСОБА_1 сплатити на користь в/ч НОМЕР_1 кошти речового забезпечення, підстави для виплати і видачі яких, у зв`язку зі звільненням останньої, відпали, на загальну суму 8194,24 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з оплатою судового збору в сумі 1921,00 гривні.
Керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209- 210, 258-259, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримане речове майно, - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М.Кравченко