Справа № 216/5279/16-ц
провадження 2/216/182/20
26 жовтня 2020 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнила та обґрунтовувала тим, що вона є основним наймачем квартири АДРЕСА_1 . Відповідачі у справі є власниками квартири АДРЕСА_2 , яка розташована над квартирою позивача. 19.05.2016 відповідачами було затоплено квартиру позивача. Внаслідок залиття було пошкоджено стелю та дві стіни на кухні, що зафіксовано актом від 30.05.2016. Відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту приміщення кухні складає 8914,00 грн. Крім того, відповідачами було завдано моральної шкоди позивачеві, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, і як наслідок порушення звичного способу життя та виникнення необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд: стягнути солідарно з відповідачів на свою користь майнову шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в сумі 8914,00 грн, моральну шкоду в сумі 2000,00 грн, а також судові витрати.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягала та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомили. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та, враховуючи що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст. 280-281 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення уточненого позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Так судом встановлено, що згідно з ордеру на жиле приміщення №725 (том 1 а.с. 6) ОСОБА_1 є наймачем квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 21.02.2015 (том 1 а.с. 26-27) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Вказана квартира розташована поверхом вище безпосередньо над квартирою АДРЕСА_5 , що належить позивачу.
19.05.2016 відбулося затоплення квартири позивача.
Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт.
З наданого позивачем акту від 30.05.2016 (том 1 а.с. 7), складеного комісією в складі працівників ТОВ «Дивобуд», що є балансоутримувачем будинку, вбачається, що останніми зафіксовано факт залиття квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Причиною затоплення стала шланга пральної машини, що лопнула в квартирі АДРЕСА_2 . Також, комісією встановлено сліди затікання в приміщенні кухні: стеля 2,4 х 1,50 кв.м, стіна 2,40 х 1,59 кв.м, стіна 1,59 х 0,9 кв.м.
Таким чином, суд вважає, що вказаний акт, складений комісією у складі працівників балансоутримувача будинку, підтверджує факт залиття квартири позивача, містить відповідну інформацію щодо дати залиття, пошкоджених приміщень квартири, площі залиття.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.
Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч.1 ст.190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду.
Аналізуючи зазначені вище положення закону та дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшов підтвердження факт залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_6 , яка на праві спільної часткової власності в рівних частках належить відповідачам та які в даному випадку повинні нести солідарну відповідальність за завдані позивачу збитки.
Факт пошкоджень квартири АДРЕСА_5 та заподіяння збитків, а також їх розміру, підтверджено позивачем належними та допустимими доказами, а саме: зазначеним вище актом про залиття, а також висновком експерта з питань будівельно-технічної експертизи №63-17 від 10.11.2017 (том 1 а.с. 113-120) за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи, складеного судовим експертом Бихно М.В., згідно з яким вартість відновлювального ремонту приміщення кухні складає 8914,00 грн.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.
Також відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд вважає доведеним, що внаслідок залиття належної позивачу квартири з вини відповідачів, їй було заподіяно моральну шкоду, що полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна; в погіршенні умов для проживання, що завдавало позивачу незручності у повсякденному житті; потягло за собою необхідність витрачати додатковий час та зусилля з метою відновлення звичних та належних умов для проживання, відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків.
Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню та з відповідачів на користь позивача слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.
З урахуванням наведеного уточнений позов слід задовольнити, стягнувши на користь позивача в солідарному порядку з відповідачів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири кошти в сумі 8914,00 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.
Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із залученням спеціаліста з надання послуг з проведення експертної оцінки матеріальних збитків, які складають 1200,00 грн.
У відповідності з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України визначено підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосудді № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права (пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).
У матеріалах справи наявні ордер, копія свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, копія договору про надання правничої допомоги від 23.03.2017 адвокатом Швигоренко О.В., акт виконаних робіт від 17.04.2018 та квитанція прибуткового касового ордеру №35, якими підтверджено сплату позивачем на користь адвоката Швигоренко О.В. витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що в даному випадку становить 1102,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,23,322,1166,1167,1192 ЦК України, ст.190 ЖК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-80,141,223,247,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири в сумі 8914,00 грн (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень).
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати з проведення оцінки завданих збитків в сумі 1200,00 грн (одна тисяча двісті гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн (п`ятсот п`ятдесят одна гривня двадцять копійок) з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов