Провадження 2-о/357/36/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Александрова А. С.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білоцерківське управління Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі за текстом - «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . Після смерті мати - ОСОБА_2 , залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є дочкою покійної ОСОБА_2 , інших спадкоємців першої черги немає.

Заявниця звернулась до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснення державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області А.П. Приймак, при відкритті спадкової справи Заявником не було надано документів, що підтверджують факт родинних стосунків між нею та померлою ОСОБА_2 , а саме той факт, що померла являється її матір`ю, а також інформація в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян - відсутня. При оформленні свідоцтва про право на спадщину, заявнику необхідне буде сплатити податок за ставкою 5 відсотків бази оподаткування щодо вартості будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України Заявник просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.24).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що вона є двоюрідною сестрою покійної ОСОБА_2 , яка в свою чергу є мамою Заявника - ОСОБА_1 . Дівоче прізвище покійної сестри було - ОСОБА_4 , після одруження - ОСОБА_2, а потім знов - ОСОБА_2 у зв`язку із розлученням, до смерті. Заявник є її племінницею і дійсно є єдиною дочкою ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши пояснення Заявника та свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 21.05.2019 року, серія НОМЕР_1 , актовий запис №893 (а.с.11).

Заявниця звернулась до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини.

23.10.2019 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області А.П. Приймак, надано роз`яснення №2465/02-14, що при відкритті спадкової справи Заявником не було надано документів, що підтверджують факт родинних стосунків між нею та померлою ОСОБА_2 , а саме той факт, що померла являється її матір`ю, а також інформація в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян - відсутня. При оформленні свідоцтва про право на спадщину, заявнику необхідне буде сплатити податок за ставкою 5 відсотків бази оподаткування щодо вартості будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення (а.с.14).

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу батьків Заявниці від 21.06.1974 року, актовий запис №66, виданий рай відділом РАЦС м.Рені, мати Заявниці після розірвання шлюбу поновила дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 (а.с.13).

Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини, які не оспорювалися й іншими учасниками справи.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст.13, п.5 ч. 2 ст. 293, п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білоцерківське управління Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.01.2020 року.

СуддяВ. П. Цукуров