Справа № 569/8198/17
У Х В А Л А

07 лютого 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з заявою про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 27 липня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав. Суду пояснив, що з тексту оскаржуваного рішення вбачається, що суд дійшов хибного висновку про ту обставину, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, тим не менше не з`явився на судове засідання та не повідомив суд про причини своєї неявки. Вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки під час розгляду справи з одного боку він не був повідомлений про судовий розгляд взагалі, з іншого боку. За станом свого здоров`я, він просто фізично не мав змоги прибути на судове засідання, що підтверджується відміткою лікаря у його медичній книжці, де відображено, що 27.07.2017 йому було призначено додаткове лікування терміном ще 10 діб, тобто до 06.08.17 включно. Наведене означає, що за станом здоров`я саме 27.07.17 він просто фізично не мав змоги бути присутнім на судовому розгляді і не повідомив про викладене суд, оскільки нічого не знав про сам судовий розгляд.

Згідно тексту оскаржуваного рішення суду, суд дійшов висновку, що між сторонами укладено договір позики, та відповідно застосував до цих відносин матеріальну норму права, що регулює такі відносини, зокрема главу 71 ЦК України. Насправді, вони з позивачем є абсолютно сторонніми особами, не перебувають у довірливих відносинах, що у свою чергу виключає отримання ним у позивача будь-якої позики, тим більше у такій значній сумі, як то вказує позивач. В дійсності позивач звернулась до відповідача у 2011 році з проханням виготовлення меблів на кухню, тобто здійснила замовлення, як у підприємця на виготовлення кухонних меблів. Між ними було узгоджено вартість замовлення в сумі 22 000,00 грн., з яких 11 000,00 грн. ним було отримано у позивача у якості авансу, а не позики, про що він надав розписку на вказану суму. В подальшому, позивач відмовилась від виконання замовлення, забрала в нього ескізи замовлення, не повернувши при цьому його розписку і з того часу почала вимагати повернення отриманих коштів. Оскільки кошти було використано ним на придбання матеріалів для виконання замовлення і частина роботи на той час була виконана, він не мав змоги повернути всю суму коштів і між ними з цих підстав виникали сварки. Враховуючи, що придбані матеріали позивач відмовилась отримати, то виходить, що він дійсно не повернув аванс позивачу, котрий отримав ще у 2011 році, проте виконав частину роботи на її замовлення та досі несе витрати на зберігання придбаних матеріалів на виконання замовлення. Разом з тим, саме ця обставина виключає можливість укладання між ними договору позики 09.12.14 на суму 263 000 грн. та на термін 16 днів, тобто аж до 12.12.14 про що зазначає позивач та ще зі штрафом 2% а кожен день прострочки. Тобто він ніколи не звертався до позивача з проханням на отримання коштів та відповідно не отримував коштів у такій значній сумі та ще й на таких нелюдських умовах, як на те посилається позивач та неправдиво повідомив про це суд. Із наведеного вбачається, що позивач пропустивши строк позовної давності до описаних вище відносин, в подальшому просто ошукав його та суд надавши до суду підроблений договір позики і відповідно штучно створив неіснуючий борг.

Тому з цих підстав просить суд заяву задоволити та скасувати заочне рішення Рівненського міського суду від 27 липня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача просить суд залишити заяву без задоволення посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях на заяву.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заяву слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 27 липня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання стягнуто з ОСОБА_1 , і.н. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 09 грудня 2014 року в сумі 263 000,00 грн., 3 (три) відсотки річних в сумі 17 725,50 грн., індексацію в сумі 169 503,5 грн., а всього 450 229,00 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 4502,29 грн. та 320 грн. за забезпечення позову.

Копію заочного рішення негайно було направлено відповідачу по справі.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що копію заочного рішення Рівненського міського суду від 27 липня 2017 року відповідач отримав 14 серпня 2018 року по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 рекомендованим повідомленням (№155).

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У своїй заяві заявник не зазначає про поновлення пропущеного процесуального строку встановленого законом, відповідно до ст.ст.126,127 ЦПК України.

Посилання представника заявника про продовження строку для подання заяви на перегляд заочного рішення є безпідставним, оскільки такий процесуальний строк не встановлювався судом та визначений Законом.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 22 липня 2014 року слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.280,281,284,287 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 27 липня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без

задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов