Справа № 703/2134/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Харченко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,88 в умовно-кадастрових га в колективній власності акціонерного науково-виробничого с/г товариства «Українська Нива» та розташована в адмінмежах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла позивач, однак нотаріус не в змозі видати їй свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Тому звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи провести без їх участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого повторно виконавчим комітетом Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області 12 березня 2019 року (а.с. 6).

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 09 червня 1960 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 7).

Із свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 виданого Сунківською сільською радою Смілянського району Черкаської області 08 вересня 1979 року вбачається, що ОСОБА_3 уклала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.8).

З довідки виконавчого комітету Сунківської сільської ради № 195 від 22 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . Разом з ним проживали без реєстрації дочка ОСОБА_1 , 1960 року народження (а.с. 10).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 94/119-19 від 27 березня 2019 року ОСОБА_2 має право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності акціонерного науково-виробничого сільськогосподарського товариства «Українська Нива» в адміністративних межах Сунківської сільської ради розміром 2,88 в умовно кадастрових гектарах (а.с. 10).

З копії спадкової справи № 11/1999 наданою Смілянською державною нотаріальною конторою від 26 липня 2019 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину прийняли ОСОБА_6 , ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_1 дочка (а.с. 26-30).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 виданого виконавчим комітетом Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 47).

Як вбачається із актового запису про смерть № 33 від 26 грудня 2001 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 56).

З довідки виконавчого комітету Сунківської сільської ради № 460 від 05 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 . Разом з нею проживала та була зареєстрована її дочка ОСОБА_1 , 1960 року народження (а.с. 48).

Із довідки виконавчого комітету Сунківської сільської ради № 461 від 05 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 між собою в родинних відносинах не перебували. ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 49).

Суд прийшов до беззаперечного висновку, що позивач ОСОБА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 прийняли спадщину у встановлений законом строк та є спадкоємцями першої черги, натомість ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , хоча і прийняла спадщину, однак не являється спадкоємцем ні по заповіту, ні по закону.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільний кодекс України в редакції 2004 року такий застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 548 ЦК (в редакції 1963 року) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з врахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до п. 17 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи вбачається набуття права ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 2,88 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Однак, відсутність правовстановлюючого документу, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) та позбавляє права позивача переоформити спадкове майно у нотаріальному порядку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка фактично прийняла спадщину, але юридично її не офоромила.

Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права на спадкове майно, а саме, на право на земельну частку (пай).

Враховуючи визнання позову відповідачем та із аналізу норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року, ст.ст. 15, 16, 392,1216,1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 200, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, п.17 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею на земельну частку (пай) площею 2,88 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області та перебуває у колективній власності акціонерного науково-виробничого с/г товариства «Українська Нива», яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0286671, що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлій ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Строни по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Сунківська сільська рада Смілянського району Черкаської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 66, с. Сунки, Смілянський район, Черкаська область, .

Головуючий О.П.Опалинська