ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3748/17 Номер провадження 22-з/814/52/20Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий міст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О. М., публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що із постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06 вересня 2016 року йому стало відомо про наявність виконавчого напису нотаріуса про стягнення з нього на користь ПАТ « Ідея Банк » заборгованості у розмірі 61771, 40 грн. Вважав, що цей виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням норм діючого законодавства, йому не було відомо про наявність заборгованості перед банком та заборгованість за кредитним договором не є безспірною.

Просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. № 448, виданий 18 липня 2016 року про стягнення з нього на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 61771,40 грн.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 червня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Ідея Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О. М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 червня 2019 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О. М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Гуревічовим О. М. № 448, виданий 18 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 61771грн. 40 коп.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за подачу позовної заяви та 960 грн. 00 коп. за подачу апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення

17 грудня 2019 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, надану заявнику до ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Відповідно до положень статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини 1 статті 270 ЦПК України). .

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року(справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в суді першої інстанції ОСОБА_1 надано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 10 січня 2018 року, копію звіту адвоката за договором від 10 січня 2018 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1833, копію розрахунку розміру гонорару за надану правничу допомогу від 25 червня 2019 року. (т. 2 а.с.93-95).

Згідно п.3 договору про надання професійної правничої допомоги від 10 січня 2018 року клієнт за надання професійної правової допомоги за цим договором зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі 1000 грн. 00 коп. з розрахунку за кожну 1 годину виконання адвокатом робіт, обумовлених цим Договором.

За змістом п.6 укладеної між позивачем і його представником угоди, останній мав би отримати певні кошти не пізніше ніж 7 робочих днів з дня отримання клієнтом рахунку.

Проте, до справи не долучено жодного належного і допустимого доказу у підтвердження сплати позивачем коштів у рахунок витрат на правничу допомогу згідно умов договору, тобто в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені документи, які б свідчили про оплату ОСОБА_1 послуг адвоката Черевичної Ю.О., а саме платіжні документи (квитанції, тощо).

Посилання ОСОБА_1 на практику Верховного Суду стосується господарського судочинства, в той же час, як уже зазначалося, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року(справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц) викладені правові позиції щодо підстав стягнення витрати на правову допомогу по цивільних справах.

Відповідно до частини 5 статті 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про постановлення ухвали про відмову у прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 141, 270,381,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2020 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко