Справа № 359/8573/19
Провадження №2/359/765/2020
07 жовтня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Процівська сільська рада Бориспільського району Київської області, про поділ нерухомого майна в натурі, -
11.09.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою, вимоги якої було збільшено, та з руахування пожаної заяви від 15.09.2020 (надійшла до суду 17.09.2020) просить суд :
- виділити йому в натурі 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ним право власності на житлову кімнату 1-3, площею 11,1 кв. м., житлову кімнату 1- 4, площею 22.7 кв. м., а всього 33.8 кв. м., зобов`язавши його здійснити закладення дверних пройомів між кімнатами 1-2 та 1-4, а також між кімнатою 1-4 та приміщеннями 1-1 та 1-5 житлового будинку; - в натурі 1/2 частину господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ним право власності на сарай «Б», сарай «В», сарай «Ж», огорожу «N3», огорожу «N4»;
Також вказує, що 21 липня 2019 року між ним та відповідачем було складено акт розподілу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за яким виділяються в натурі позивачу: житлова кімната 1-3, площею 11,1 кв.м., житлова кімната 1-4, площею 22.7 кв. м., а всього 33.8 кв.м. та здійснення закладення дверних пройомів між кімнатами 1-2 та 1-4, а також між кімнатою 1-4 та приміщеннями 1-1 та 1-5 житлового будинку. Для виділення належних позивачу часток земельних ділянок в натурі, виготовив збірний кадастровий план для проведення поділу. Проте, відповідач, незважаючи на добровільний поділ в натурі житлового будинку, не бажає поділу в натурі належних ним земельних ділянок. Вважає, що такими діями відповідача, порушується його право, як співвласника, передбачене ст.ст.364,367, 368 ЦК України та ст.89 ЗК України.
Ухвалою від 10 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.22).
Ухвалою суду від 04.02.2020 р., яка відображена у протоколі судового засідання, залучено Процівську сільську раду в якості третьої особи до участі у справі (а.с.54).
Ухвалою від 04 березня 2020 року (а.с.77) закрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача-адвокат Пилипенко І.П. повністю підтримали заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, позов просили задовольнити.
У подальші судові засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача до суду подано заяву, якою просив слухати справу без його участі, позов підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином- за адресою зареєстрованого місця проживання, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не подала.
Третя особа - Процівська сільська рада Бориспільського району Київської області, у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшов лист за підписом сільського голови Л.І. Чешко (а.с.80,94), яким просили справу розглядати без представника сільської ради. Заперечень щодо позовної заяви суду не направили.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши заяву, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ч. 3 ст.12, ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Співвласником інших Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також Ѕ частки вказаних земельних ділянок є відповідач у справі ОСОБА_2 .
Згідно із технічним паспортом на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , на земельній ділянці загальною площею 0,2503 га розташовані: житловий будинок « А-1»: коридор-1-1, житлова кімната-1-2, житлова кімната 1-3, житлова кімната-1-4, кухня-1-5, котельня-1-6, веранда-а-І, ганок а-2, та господарські будівлі: сарай «Б», сарай «В», огорожа « N1», хвіртка «N2», огорожа «N3», огорожа «N4», літня кухня`Д», сарай «Е», сарай «Ж», погріб з шийкою «З», колодязь питний «К» (а.с..169-175).
Судом встановлено, що відповідно до акту розподілу житлового будинку по АДРЕСА_1 , складеного 21 серпня 2019 року комісією у складі: секретаря сільської ради Шкари Г.М., депутата сільської ради Литвиненко Н.П., власника Ѕ частини будинку- ОСОБА_1 , власника Ѕ частки будинку ОСОБА_2 , по взаємній згоді між власниками будинку було проведено розподіл житлового будинку:
- ОСОБА_2 виділена в користування Ѕ частина житлового будинку, а саме: коридор, загальною площею 4,6 кв.м., житлова кімната, площею 21,8 кв.м., кухня, загальною площею 8,1 кв.м., котельня, загальною площею 4,8 кв.м., веранда, загальною площею 11,9 кв.м.;
- ОСОБА_1 виділена в користування Ѕ частина житлового будинку, тобто: житлова кімната, площею 11,1 кв.м., житлова кімната площею 22,7 кв.м.
Також встановлено, що позивачем було виготовлено збірний кадастровий план співвласників земельних ділянок для проведення поділу (а.с.15-17).
Відповідно до збірного кадастрового плану, складеного інженером-землевпорядником ОСОБА_3 , частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1251 га, та частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1344 га, яку просить виділити позивач, на плані відображена синім кольором. Інша частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1252 га, та інша частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1344 га, які позивач просить залишити за відповідачем, на плані відображена червоним кольором.
Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем та відповідачем у справі, незважаючи на добровільний поділ в натурі житлового будинку, не досягнуто домовленості поділу в натурі належних їм земельних ділянок, що порушує права позивача володіти, користуватися, розпоряджатися майном на власний розсуд, згідно з вимогами ч.1 ст.319 ЦК України.
За вимогами ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до висновку, викладеного у звіті про оцінку нерухомого майна , складеного 03 серпня 2020 року ПП «Авто-Експрес» в особі директора Гонцовського В.С., за замовленням позивача ОСОБА_1 (а.с.96-162) здійснити поділ домоволодіння та спірних земельних ділянок технічно можливо.
У тому числі технічно можливий поділ домоволодіння за визначеним позивачем варіантом поділу, який відповідає фактичному розподілу житлового будинку, що склався між співвласниками, а саме: шляхом виділення позивачу ОСОБА_1 в натурі: житлову кімнату 1-3 площею 11,1 кв.м., житлову кімнату 1-4, площею 22,7 кв.м., загальна площа виділеної частки в будинку становить 33,8 кв.м. ; з господарських споруд: сарай «Б», сарай «В», Сарай «Ж», огорожу «N3», огорожу «N4». При цьому, на ОСОБА_1 покладається обов`язок закладення дверних пройомів між кімнатами 1-2 та 1-4, а також між кімнатою 1-4 та приміщеннями 1-1 та 1-5 житлового будинку. Відповідачу ОСОБА_2 решту приміщень: коридор (1-1) площею 4,6 кв.м, житлова кімната (1-2) площею 21,8 кв.м., кухня (1-5) площею 8,1 кв.м. котельня (1-6) площею 4,8 кв.м., веранда (І) площею 11,9 кв.м., всього загальною площею 51,2 кв.м,; з господарських будівель і споруд: ганок (а2) площею 3,10кв.м., літня кухня (Д) площею 39,80 кв.м. сарай із шлакоблоків (Е) площею 7,7 кв.м., погріб з шийкою (З) площею 14,0 кв.м., огорожа «N1», хвіртка «N2», колодязь питний (К).
Будь-яких заперечень щодо розробленого інженером-землевпорядником варіанту поділу земельних ділянок з урахуванням рівності часток співвласників, зазначеного у зведеному кадастровому плані, відповідачем суду надано не було.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Частиною 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації
У відповідності до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п.19 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.
Згідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Згідно з ч.4 цієї статті учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Згідно ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісні власності, з виділенням частки співвласника, може здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Суд також враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у загальному розмірі 8623 грн.70 коп., що підтверджується квитанціями: № 4931381 від 11.09.2019 на суму 885,20грн.( а.с.1), № 29475761-1 від 27.12.2019 на суму 635,00 грн.(а.с.39), № 5805020 від 17.09.2020 на суму 2203,50грн.(а.с.202), № 5795997 від 15.09.2020 на суму 4900,00грн.(а.с.203).
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8623 грн.44 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141,223,258, 259, 263-265, 266, 273,280-282 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) в натурі на праві власності Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з:
-житлова кімната (1-3) площею 11,1 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 22,7 кв.м., всього площею 33,8 кв.м., поклавши на ОСОБА_1 обов`язок закладення дверних пройомів між кімнатами 1-2 та 1-4, а також між кімнатою 1-4 та приміщеннями 1-1 та 1-5 житлового будинку.
Виділити ОСОБА_1 в натурі на праві власності Ѕ частину господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-сарай «Б», сарай «В», Сарай «Ж», огорожу «N3», огорожу «N4».
Іншу частину будинку та решту господарських будівель і споруд виділити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), а саме:
-виділити в натурі на праві власності Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: коридор (1-1) площею 4,6 кв.м, житлова кімната (1-2) площею 21,8 кв.м., кухня (1-5) площею 8,1 кв.м. котельня (1-6) площею 4,8 кв.м., веранда (І) площею 11,9 кв.м., всього загальною площею 51,2 кв.м,
-виділити в натурі на праві власності Ѕ частину господарських будівель і споруд: ганок (а2) площею 3,10кв.м., літня кухня (Д) площею 39,80 кв.м. сарай із шлакоблоків (Е) площею 7,7 кв.м., погріб з шийкою (З) площею 14,0 кв.м., огорожа «N1», хвіртка «N2», колодязь питний (К).
Іншу частину обох земельних ділянок виділити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), а саме:
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8623 гривні 44 копійки (вісім тисяч шістсот двадцять три гривні сорок чотири копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційному суду Київської області протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2020 року.
Суддя І. В. Муранова-Лесів