Постанова

Іменем України

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 346/239/20

провадження № 61-7788св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Узинської сільської ради Тисменецького району Івано-Франківської області Ногін Володимир Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2020 року у складі судді Васильковського В. В. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 березня 2020 року у складі колегії суддів: Горейко М. Д., Василишин Л. В., Матківського Р. Й.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» (далі - ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі»), третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Узинської сільської ради Тисменецького району Івано-Франківської області Ногін В. В., про скасування державної реєстрації права власності.

На обґрунтування вимог посилався на таке. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належав ковальсько-заготівельний цех № 5, який знаходиться на АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29 січня 2008 року № 17539855. 07 березня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк») та Приватною торгово-виробничою фірмою «Деснянська» (далі - ПТВФ «Деснянська»)укладений кредитний договір № 153/К-08 на відкриття відновлюваної лінії. На забезпечення зобов`язання ПТВФ «Деснянська» за кредитним договором від 07 березня 2008 року

№ 153/К-08, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передано банку в іпотеку належне їм нерухоме майно - ковальсько-заготівельний цех № 5, про що 07 березня 2008 року укладено іпотечний договір № 153/Zкіп-08 (основний іпотечний договір) з наступним договором про внесення змін та доповнень від 27 серпня 2008 року. 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»)укладений договір про передачу активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О. Є. за реєстровим № 2258 (договір відступлення прав № 1). Новим кредитором за договорами кредиту та іпотеки стало ПАТ «Дельта Банк». ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за цими договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» (далі - ТОВ «ФК «Інвент»). 16 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Інвент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпаття Вітал-Авто» укладений договір про відступлення права вимоги № 023/18-О. 16 серпня 2018 року між ТОВ «ФК «Інвент» та ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» укладений аналогічний договір про відступлення прав вимоги за цим кредитним договором та договором забезпечення. 17 грудня 2018 року ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» направлено вимогу до ПТВФ «Деснянська» про усунення порушень за кредитним договором. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на ковальсько-заготівельний цех № 5 (39/1000 комплексу), загальною площею 1 464,2 кв. м, на АДРЕСА_1 та заборонено ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» та ТОВ «ФК «Інвент» вчиняти дії, спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність. Проте, незважаючи на наявність вказаної ухвали, державний реєстратор Ногін В. В. 08 лютого 2019 року здійснив перереєстрацію предмета іпотеки на користь ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі». Позивач вважав, що перереєстрацію майна проведено із невиконанням умов іпотечного договору № 153/2кіп-08 та з порушеннями приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державним реєстратором Ногіним В. В. також здійснено перереєстрацію права оренди земельної ділянки, на якій знаходиться спірний об`єкт нерухомого майна. Такі дії позивач вважав незаконними, оскільки, здійснюючи державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на якій розміщено предмет іпотеки, державний реєстратор Ногін В. В. належним чином не встановив наявності у ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» права оренди земельної ділянки, чим порушив вказані норми законодавства України.

З урахуванням наведеного позивач просив скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: запис про право власності № 30206428 та запис про право оренди земельної ділянки № 30217245, вчинені 08 лютого 2019 року державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним В. В., на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 08 лютого 2019 року № 45432849 та 45445233 про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - ковальсько-заготівельного цеху № 5, (що складає 39/1000 комплексу), розташованого на АДРЕСА_1 , за ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі».

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» та будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження третім особам (перереєстрацію) спірного нерухомого майна, та накладення арешту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до вирішення справи, на предмет іпотеки (ковальсько-заготівельний цех № 5, що складає 39/1000 комплексу, розташованого на АДРЕСА_1 ) для забезпечення збереження його у власності позивача.

Заяву обґрунтовував тим, що 04 лютого 2019 року він та ОСОБА_2 звернулися до суду (справа № 346/949/18) із заявою про забезпечення позову, в якій просили суд заборонити ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» та ТОВ «ФК «Інвент» вчиняти дії, спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність, та накласти арешт до вирішення справи щодо предмета іпотеки для забезпечення збереження його у власності позивачів. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року вказана заява про забезпечення позову задоволена, проте, незважаючи на наявність цієї ухвали, державний реєстратор Ногін В. В. 08 лютого 2019 року здійснив перереєстрацію предмета іпотеки на користь ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», що є прямим порушенням ухвали. Крім того, ухвала Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року оскаржена ТОВ «ФК «Інвент». Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 травня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвент» залишено без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2019 року - без змін. Апеляційний суд встановив, що апеляційна скарга подана представником ТОВ «ФК «Інвент» в той час, як ухвалою суду від 06 березня 2019 року замінено позивача ТОВ «ФК «Інвент» на ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», що призвело до втрати ТОВ «ФК «Інвент» процесуальної дієздатності у справі. Зважаючи на таку поведінку зі сторони ТОВ «ФК «Інвент» та ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», у позивача є побоювання щодо остаточної втрати можливості захистити свої права та повернути у власність предмет іпотеки - ковальсько-заготівельний цех № 5, що складає 39/1000 комплексу та знаходиться на АДРЕСА_1 . Крім того, йому відомо, що власник 1/2 частини спірного майна ОСОБА_2 веде перемовини з представниками відповідача щодо перереєстрації майна на її ім`я. За таких обставин у нього є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 березня 2020 року, заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі задоволено. Заборонено ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» та будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження третім особам (перереєстрацію) спірного нерухомого майна та накладено арешт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - на предмет іпотеки (ковальсько-заготівельний цех № 5, що складає 39/1000 комплексу, розташованого на АДРЕСА_1 ).

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що між сторонами тривалий час існує спір, предметом якого є ковальсько-заготівельний цех № 5, що складає 39/1000 комплексу та знаходиться на АДРЕСА_1 . Позивач оспорює правомірність перереєстрації вказаного нерухомого майна на ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсів», а тому вимога про забезпечення позову у вигляді заборони на відчуження спірного нерухомого майна та накладення на нього арешту є співмірною з позовними вимогами. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Короткий зміст таузагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У травні 2020 року ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що доводи позивача не підтверджують наявності між сторонами спору та реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. На момент постановлення ухвали у позивача відсутні обґрунтовані докази того, що відповідач має намір відчужити майно. Також зазначає, що судами не взято до уваги постанову Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 346/949/18, якою ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року про забезпечення позову, постановлену у спорі між тими ж учасниками процесу і щодо того ж предмета спору, скасовано. Верховний Суд дійшов висновку, що ні заява про забезпечення позову, ні оскаржувані рішення не містять мотивів співмірності застосованих заходів із предметом позову, підтверджену доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, підстав обмеження прав та інтересів третіх осіб, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.

Підставою відкриття касаційного провадження у вказаній справі є підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, - порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, у тому числі ухвали суду про забезпечення позову, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії тощо.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У позовній заяві позивач заявляє вимоги про скасування державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме запис про право власності № 30206428, запис про право оренди земельної ділянки № 30217245, вчинені 08 лютого 2019 року державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним В. В, на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 08 лютого 2019 року № 45432849 та 45445233 про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - ковальський-заготівельний цех № 5 (що складає 39/1000 комплексу), розташованого на АДРЕСА_1 ,за ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі».

У заяві про забезпечення позову позивач просив заборонити ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» та будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження третім особам (перереєстрацію) спірного нерухомого майна, та накласти арешт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до вирішення справи, на предмет іпотеки (ковальсько-заготівельний цех № 5, що складає 39/1000 комплексу, розташованого на АДРЕСА_1 ) для забезпечення збереження його у власності позивача.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, встановивши, що реєстрація права власності на предмет іпотеки (ковальсько-заготівельний цех № 5) здійснена за ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» під час дії ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року, якою ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» та ТОВ «ФК «Інвент» було заборонено вчиняти дії, спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність, дійшов правильного висновку, що забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» та будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження третім особам (перереєстрацію) спірного нерухомого майна, та накладення арешту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, - на предмет іпотеки (ковальсько-заготівельний цех № 5, що складає 39/1000 комплексу, розташованого на АДРЕСА_1 ) належним чином забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову, і є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Застосований судами вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі».

Доводи касаційної скарги про те, що у позивача відсутні докази того, що відповідач має намір відчужити майно, є необґрунтованими, оскільки позивачем надано докази, а саме: копію ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року(а. с. 15-17); копію постанови про арешт майна боржника від 11 лютого 2019 року ВП № 58 (а. с. 18-19); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а. с. 20); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 21); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а. с. 22); інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 23, 24); заяви власника ОСОБА_1 про заборону вчинення реєстраційних дій (а. с. 25-29).

Доводи касаційної скарги про те, що судом не взято до уваги постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 346/949/18 (провадження № 61-10723св19), якою ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року про забезпечення позову, ухвалену у спорі між тими ж учасниками процесу і щодо того ж предмета спору, скасовано, є необґрунтованими, оскільки вказана постанова Верховного Суду ухвалена у справі з іншим предметом спору і між іншими учасниками.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до непогодження із встановленими обставинами справи та необхідності переоцінки доказів, що відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, то розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі»залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко