Справа № 315/1275/19
Номер провадження № 2/315/90/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Романько О.О.

за участю секретаря Браціло І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

З 17.10.2019 року в провадженні судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. перебувала вищевказана цивільна справа.

У зв`язку із прийняттям 11.08.2020 року на засіданні Вищої ради правосуддя рішення про звільнення судді ОСОБА_2 у зв`язку з поданням заяви про відставку та на підставі наказу Гуляйпільського районного суду Запорізької області №1-ос від 11.08.2020 року про припинення повноважень судді ОСОБА_2 , акту прийому-передачі справ судді Яроша С.О. від 11.08.2020 року, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.08.2020 року за № 46/20, було проведено повторний автоматизований розподіл вищевказаної справи.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу вищезазначена справа 12.08.2020 року була передана на розгляд судді Романько О.О.

18.08.2020 року ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, провадження у справі залишено зупиненим до винесення судового рішення в цивільній справі № 315/384/19 № 2/315/255/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживачів та набрання ним законної сили.

21.10.2020 року ухвалою судді відновлено провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання на 24.11.2020 року.

24.11.2020 року до суду звернувся відповідач з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, надавши квитанцію про сплату заборгованості в сумі 58816,43 грн. (а.с.87-90).

10.12.2020 року до суду звернувся представник позивача: адвокат Швайковський А.А. з заявою про залишення позову без розгляду (а.с.94).

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що позов має бути залишений без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).

Частиною 1 ст.8 Конституції передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст.129 Конституції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією й законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ст.2 Закону «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.92 у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Принцип диспозитивності є загальновизнаним принципом цивільного судочинства, відповідно до якого цивільні справи, за загальним правилом, порушуються, розвиваються, змінюються, переходять із однієї стадії процесу в іншу і припиняються під впливом, головним чином, ініціативи осіб, які беруть участь у справі.

Так, принцип диспозитивності в цивільному процесі це закріплення в нормах цивільного процесуального права положення про можливості осіб, що беруть участь у справі, розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, а також засобами їх захисту, які активно впливають на виникнення, рух та закінчення цивільного процесу з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Позивач висуває проти відповідача позовні вимоги й тим самим виражає волю на певний правовий результат. Відповідач або не погоджується з позовними вимогами, або визнає позов і виражає волю на той же правовий результат, що позивач. Таким чином, характер рушійної сили цивільного судочинства визначається крізь призму інтересу осіб, що беруть участь у справі.

Як встановлено до початку розгляду справи по суті представник позивача подав до суду заяву про залишення позову без розгляду, а відповідач подавклопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, надавши квитанцію про сплату заборгованості в сумі 58816,43 грн.

Так, відповідно до квитанції №23 від 12.11.2018 року відповідач ОСОБА_3 сплатив на користь позивача заборгованість в сумі 58816,43 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач не буде позбавлений можливості здійснити захист своїх прав та інтересів шляхом звернення з відповідним позовом до суду, суд вважає задоволення його заяви можливим.

Керуючись ст.ст. 257, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»: адвоката Швайковського А.А. про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України він має право після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Гуляйпільський районний суд Запорізької області.

Суддя: О. О. Романько