ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1249/18 Номер провадження 22-ц/814/497/20Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року, ухвалене суддею Хоролець В.В., повний текст рішення складено 14 листопада 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 20 березня 2018 року о 18 год. 49 хв. на 283 км 100 м автодороги Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у результаті якої було пошкоджено автомобіль Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10.04.2018 року у справі №525/339/18 водія ОСОБА_2 , який керував на час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач вказує, що він за власний рахунок здійснив ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 . Вартість запасних частин та відновлювального ремонту вищевказаного автомобіля, який був пошкоджений 20.03.2018 року в ДТП, склала 247 162,80 грн. Вказана сума, як зазначає ОСОБА_1 , є вартістю матеріального збитку, завданого йому як власнику автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП. ПАТ СК «Провідна» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн. Позивач у позовній заяві зазначив, що різниця між вартістю понесених витрат на ремонт автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , та виплаченим страховим відшкодуванням складає: 247 162,80 грн. - 99 000 грн. - 1000 грн.=148 162,80 грн., що є ціною позову. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення ст.ст. 1166,1187,1192,1194 ЦК України, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача кошти у сумі 148 162,80 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також стягнути сплачений судовий збір.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 91 489,11 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 914,91 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на підтвердження понесення позивачем у справі витрат на відновлення автомобіля та придбання запасних частин, ним подано ряд документів, зокрема з копії видаткової накладної ТОВ «Автоцентр-Полтава» №АЦ-0002383 від 25.05.2018 року вбачається, що одержувач ОСОБА_1 на умовах продажу безготівковий розрахунок отримав товар в позиціях 1-132 на загальну суму, яка складає 216 568,60 грн. З акту №-0001409 від 25.05.2018 року здачі-прийняття робіт по ремонту, виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , який підписаний від виконавця та замовника ОСОБА_1 , вбачається, що загальна вартість виконаних робіт складає 30 594,25 грн. Сплата вказаної суми за послуги по ремонту автомобіля підтверджується копією товарного чеку від 25.05.2018 року, виданого ФОП ОСОБА_4 на суму 30 594,25 грн. Також стороною позивача у справі до матеріалів справи додано звіт №297 від 29.05.2018 року (з додатками) про оцінку майна - автомобіля Audi Q7, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якого вартість матеріального збитку з ПДВ на автозапчастини та матеріали складає 191 489,11 грн., на підставі якого проводилася сплата страхового відшкодування, відповідно, різниця між виплаченим страховим відшкодуванням складає суму 91 489,11 грн., саме ця сума є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка в силу ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, збільшивши суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що підлягає стягненню з відповідача на його користь до 148 162,80 грн., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не прийняв до уваги надані докази, а обмежився лише звітом № 297 від 29.05.2018 року (з додатками) про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , в якому зазначено, що вартість матеріального збитку з ПДВ на автозапчастини та матеріали складає 191 489,11 грн. Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що з досліджених під час розгляду справи видаткової накладної № АЦ 0002383 від 25.05.2018 року, фіскальних чеків № 2 від 25.04.2018 року, № 1 від 26.04.2018 року, № 1 від 27.04.2018 року, № 2 від 27.04.2018 року, № 12 від 25.05.2018 року, № 4 від 26.05.2018 року, № 5 від 27.05.2018 року, а також враховуючи виявлені розбіжності щодо кількості та вартості товару у фіскальних чеках (в межах заяви та схеми таблиці невідповідностей, що подані стороною відповідача у справі) неможливо зробити висновок про те, що зазначені в них товари та послуги на загальну суму 216 568,60 грн. були придбані/оплачені щодо необхідного ремонту належного позивачу у справі автомобіля, пошкодження якого сталися внаслідок ДТП, що мало місце 20.03.2018 року. Щодо розбіжностей в документах, то ТОВ «Автоцентр-Полтава» листом № 3910 від 20.09.2019 року надало інформацію про те, що, оскільки плата за ТМЦ та виконані роботи в сумі 216 568,60 грн. замовником вносилась частково, то відповідно у фіскальних чеках відображалась часткова оплата кожної позиції до внесених коштів. Розбіжностей у кількості та вартості товару у фіскальних чеках фактично не існує.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Дем`яненко О.М. просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 20 березня 2018 року о 18 год. 49 хв. на 283 км 100 м автодороги Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті якої було пошкоджено автомобіль Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого Центром ДАІ 8054 05.11.2015 року, громадянин ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску (а.с. 5).

Цивільно-правова відповідальність володільця даного транспортного засобу забезпечена полісом №АК6279093 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що виданий ПрАТ «СК «Провідна» (а.с. 80).

Станом на 20 березня 2018 року водієм автомобіля Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність володільця вказаного транспортного засобу забезпечена полісом №АК7913780 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що виданий ПАТ «СК «Універсальна» (а.с. 79).

Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10.04.2018 року у справі №525/339/18 водія ОСОБА_2 , який керував на час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 21.04.2018 року вищевказана постанова суду набрала законної сили ( а.с. 34-35).

Позивач ОСОБА_1 вказує, що за власний рахунок здійснив ремонт пошкодженого у результаті ДТП автомобіля Audi Q7, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому, вартість запасних частин та відновлювального ремонту автомобіля склала 247 162,80 грн. Вказана сума є вартістю матеріального збитку, завданого йому як власнику автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП.

ПАТ СК «Провідна» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн., тому вказує, що різниця між вартістю понесених ним витрат на ремонт автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , та виплаченим страховим відшкодуванням складає, виходячи з такого розрахунку: 247 162,80 грн. 99 000 грн. - 1000 грн.=148 162,80 грн.

На підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на відновлення автомобіля та придбання запасних частин подані зазначені нижче документи, а саме: фіскальний чек ТОВ «Автоцентр-Полтава» (Автомайстерня) №2 від 25.04.2018 року (пакет №3867), в якому міститься перелік запасних частин та їх вартість, на загальну суму 44 999,96 грн. (а.с. 9-11); фіскальний чек ТОВ «Автоцентр-Полтава» (Автомайстерня) №1 від 26.04.2018 року (пакет №3883), в якому міститься перелік запасних частин та їх вартість, на загальну суму 49 500,02 грн. (а.с. 12-14); фіскальний чек ТОВ «Автоцентр-Полтава» (Автомайстерня) №1 від 27.04.2018 року (пакет №3909), в якому міститься перелік запасних частин та їх вартість, на загальну суму 49 99,98 грн. (а.с.15-17); фіскальний чек ТОВ «Автоцентр-Полтава» (Автомайстерня) №2 від 27.04.2018 року (пакет №3910), в якому міститься перелік запасних частин та їх вартість, на загальну суму 500,00 грн. (а.с. 18); фіскальний чек ТОВ «Автоцентр-Полтава» (Автомайстерня) №12 від 25.05.2018 року (пакет №4296), в якому міститься перелік запасних частин та їх вартість, на загальну суму 49 500,04 грн. (а.с.19-22); фіскальний чек ТОВ «Автоцентр-Полтава» (Автомайстерня) №4 від 26.05.2018 року (пакет №4306), в якому міститься перелік запасних частин та їх вартість, на загальну суму 49 000,01 грн. (а.с. 23-26); фіскальний чек ТОВ «Автоцентр-Полтава» (Автомайстерня) №5 від 27.05.2018 року (пакет №4318), в якому міститься перелік запасних частин та їх вартість, на загальну суму 18 068,54 грн. (а.с. 27-30).

З акту №-0001409 від 25.05.2018 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) по ремонту, виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , який підписаний від виконавця та замовника ОСОБА_1 , вбачається, що вартість виконаних робіт складає 30 594,25 грн. (а.с. 31). Сплата вказаної суми за послуги по ремонту автомобіля підтверджується копією товарного чеку від 25.05.2018 року, виданого ФОП ОСОБА_4 на суму 30 594,25 грн. (а.с. 32).

Згідно Звіту №297 про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ) від 29.05.2018 року з фототаблицями до нього та невід`ємними додатками (актом огляду транспортного засобу-дефектна відомість, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копіями сертифікату суб`єкта оціночної діяльності, кваліфікаційного свідоцтва оцінювача та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача та попередньою калькуляцією), що складений ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» (огляд транспортного засобу проводився в присутності представників страхових компаній «Універсальна» та «Провідна»), вартість матеріального збитку, з ПДВ на запчастини та матеріали, завданого власнику вищевказаного автомобіля Audi Q7, 2015 р.в, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 складає 191 489,11 грн. (а.с. 152-169).

Суд першої інстанції, детально проаналізувавши відомості та розрахунки, що містяться у звіті №297 від 29.05.2018 року з його додатками про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) автомобіля Audi Q7, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , прийшов до висновку, що даний звіт проведений з урахуванням існуючої Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року за №142/5/2092 (із змінами), наведені у даному звіті розрахунки щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу у розмірі 191 489,11 грн. і є збитками, які заподіяні позивачу у результаті ДТП, що мала місце 20 березня 2018 року, оскільки оцінювачем, згідно вимог вищевказаної Методики, визначено вказаний розмір з урахуванням відповідної методики, метою оцінки було визначення ринкової вартості даного колісного транспортного засобу та розміру збитків, при цьому, оцінювачем не була розрахована величина втрати товарної вартості даного колісного транспортного засобу, про що зазначено у звіті.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої у результаті ДТП, у розмірі 148 162,80 грн.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи відповідача ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ СК «Провідна», яка виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн., що визнається учасниками справи.

Як зазначає позивач, що різниця між вартістю понесених ним витрат на ремонт автомобіля Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , всього у розмірі 247 162,80 грн., на підтвердження чого він надав вище зазначені фіскальні чеки та акти, та виплаченим страховим відшкодуванням - 99 000 грн., складає 148 162,80 грн., що і є предметом позову.

Як вбачається зі звіту №297 від 29.05.2018 року (з додатками) про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) автомобіля Audi Q7, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , то даний звіт проведений на замовлення ПрАТ СК «Провідна», яка є страховиком цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 . Згідно розділу 4 звіту огляд ТЗ проводився у присутності оцінювача та зацікавлених осіб (представника СК «Універсальна» та представника СК «Провідна»), обстеження проводилося шляхом збору інформації, одержаної внаслідок візуальних спостережень та оглядів окремих вузлів і агрегатів, проводилося фотографування автомобіля, при огляді ТЗ виявлені пошкодження отримані в результаті ДТП, які зафіксовані в акті (протоколі) огляду КТЗ, який було складено в присутності та за підписами сторін (а.с. 158,165).

Акт огляду ТЗ (дефектна відомість) від 27.03.2018 р. (а.с. 158) містить назви деталей і опис пошкоджень, підписаний представниками страхових компаній без застережень.

На підставі саме цього звіту №297 від 29.05.2018 року ПрАТ СК «Провідна» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн. (за виключенням 1000 грн. франшизи), отже, різниця між встановленою звітом вартістю матеріального збитку, з ПДВ на автозапчастини та матеріали - 191 489,11 грн. та сплаченим страховим відшкодуванням 99 000 грн. становить 91 489,11 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

По справі не вбачається, що під час проведення ремонту проводився додатковий огляд автомобіля з участю представників страхових компаній у зв`язку з виявленням додаткових пошкоджених у ДТП деталей, які потребують ремонту, та що дійсно були встановлені інші пошкодження автомобіля, які не були встановлені оглядом від 27.03.2018 р., відповідні акти огляду відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв надані ним докази щодо проведеного ремонту автомобіля, а обмежився лише змістом звіту № 297 від 29.05.2018 р., то вони не заслуговують на увагу з вище зазначених підстав, пошкоджений автомобіль був оглянутий представниками страхових компаній страховиками цивільно-правової відповідальності водіїв учасників ДТП, при огляді були встановлені та описані пошкодження автомобіля, на підставі цього була встановлена вартість матеріального збитку, з ПДВ на автозапчастини та матеріали - 191 489,11 грн., на підставі якої страховик ПрАТ СК «Провідна» сплатила страхове відшкодування у розмірі ліміту встановленої полісом відповідальності 99 000 грн. Вбачається, що, виходячи з наданих фіскальних чеків про придбання автозапчастин та проведення оплати ремонтних робіт, позивач на свій розсуд провів ремонт пошкодженого автомобіля у період часу з 25 квітня по 29 травня 2029 року, тобто той період, коли виготовлявся звіт № 297 від 29.05.2018 р. (з 27.03.2019 р. по 29.05.2019 р.), не дочекавшись висновків звіту про визначення дійсної вартості матеріального збитку.

Посилання в апеляційній скарзі на неправильне застосування судом першої інстанції вимог ст. 1194 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки фактичний розмір шкоди, завданий особі в ДТП у випадку, коли застрахована цивільна відповідальність винної особи, повинен бути встановлений у порядку, встановленому чинним законодавством.

Інші наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Згідно ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2020 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О.А. Лобов В. М. Триголов