ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент - Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 75 208 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06 серпня 2014 року. На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» укладений договір поруки, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржниками всіх своїх обов`язків за кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом

на 31 жовтня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 79 353,92 грн,

з яких: заборгованість за кредитом 31 299,58 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 24 277,19 грн; заборгованість за комісією за користування кредитом 3 146,36 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 20 630,79 грн. На підставі викладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 79 353,92 грн. (а.с.2-3).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент - Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено (а.с.60-61).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.72-74).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року скасовано.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості - закрито.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволенні частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № ZHA0AU00070010 від 07.08.2007 року у розмірі - 79353,92 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 31 299,58 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 24 277,19 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 3 146,36 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 20 630,79 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.153-156).

Постановою Верховного суду від 20 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року в частині вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 скасовано, рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року залишено в силі.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» про стягнення солідарно 10000 грн скасовано, справу в цій частині направлено на розгляд до апеляційного суду (а.с.223-228).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в зазначених межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 15 ЦПК України, яка була чинною на час ухвалення судового рішення, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналогічна норма міститься й у статті 19 чинного ЦПК України.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Водночас при визначенні юрисдикції суд має враховувати, що відповідачі у справі пов`язані солідарним обов`язком як боржники.

Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Наслідки солідарного обов`язку боржників, передбачені статтею 543 ЦК України, основним з яких є зазначений у частині першій цієї статті, а саме у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Крім того, ЦК України передбачає і гарантії для боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу.

Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 07 серпня 2007 року № ZHA0AU00070010 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 75 208,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.08.2014 року. (а.с.9-11).

На забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави автотранспорту, згідно з яким у заставу надано Автомобіль, що належить йому на праві власності (41-44).

Окрім того, зобов`язання позичальника, за кредитним договором № ZHA0AU00070010 були забезпечені шляхом укладення з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки від 20 жовтня 2010 року № 167 (а.с.6).

Однак позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором № ZHA0AU00070010 не виконує, в результаті цього виникла заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 79 353,92 грн, з яких: заборгованість за кредитом 31 299,58 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 24 277,19 грн; заборгованість за комісією за користування кредитом 3 146,36 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 20 630,79 грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ПАТ «Акцент-Банк», ПАТ «Акцент-Банк» поручилось за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором на суму 10 000,00 грн.

За змістом ст.554 ЦК України разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Приймаючи до уваги встановлену судами неправомірність позовних вимог до боржника за основним зобов`язанням, похідні вимоги щодо солідарного стягнення 10 000,00 грн., забезпечених порукою ПАТ Акцент-Банк, також не підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк. Передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення солідарно 10 000,00 грн. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення солідарно 10 000,00 грн. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: