Провадження № 2/734/13/20 Справа № 734/3285/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Колоколуши Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Остерської міської ради, Козелецького району, Чернігівської області третя особа: Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Із позовною заявою про визнання права власності до суду звернувся ОСОБА_1 ..

Позов мотивований тим, що померлий ОСОБА_2 , який являється братом позивача ОСОБА_1 , мав намір за життя оформити право власності на квартиру, однак за життя своє право не реалізував, за життя отримав дозвіл - рішення № 73 від 29 червня 2017 року виконавчого комітету Остерської міської ради на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , розпочав процедуру приватизації, але не встиг її завершити. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Представник відповідача Остерської міської ради у судове засідання не з`явився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Згідно наданих пояснень, вважають, що підстав для задоволення позову відсутні.

Представник третьої особи Остерсього виробничого управління житлово-комунального господарства в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлені , заяв та клопотань на час розгляду справи не надходило.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов задоволенню не підлягає в повному обсязі, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 зареєстрованого Виконавчим комітетом Остерської міської ради, актовий запис № 158.

Перед своєю смертью ОСОБА_2 , звернувся з заявою до Остерської міської ради про надання дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Рішення № 73 від 29 червня 2017 року Виконавий комітет Остерської міської ради надав дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та доручено органу приватизації житлового фонду Остерському ВУЖКГ провести оформлення відповідних документів.

ОСОБА_2 розпочав оформлення відповідних документів на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , але не встиг її завершити.

Позивач звернувся до Остерського ВУЖКГ та Остерської міської ради з тим, щоб на себе оформити документи на приватизацію вищевказаної квартири та порядку спадкування щоб до ОСОБА_1 , перейшло право визнання за ним права власності, як єдиного спадкоємеця свого брата, але позивачу в усній формі було запропоновано звернутися до суду, з позовною заявою про визнання права власності на вищевказану квартиру.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України N20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України 5 ( vОО15700- 98 ) від 25.05.98 )зазначено у 13. Вимоги про право наймача жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та членів його сім`ї придбати у власність відповідну квартиру (будинок) шляхом їх викупу або на інших, передбачених законодавством України підставах (ст.15 Закону "Про власність" ( 697-12 ), розглядаються судами в позовному провадженні.

У такому ж провадженні, розглядаються, зокрема, заяви про визнання безпідставною відмови органів приватизації передати у приватну власність квартиру (будинок) з державного житлового фонду відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ( 2482-12 ) і Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян (затверджене наказом Державного комітету України по житлово- комунальному господарству від 15 вересня 1992 року N 56 ( v0056303-92 ) або відмови передати у приватну власність особам, які користуються відповідним правом за Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ), квартиру (будинок), яку вони займають у громадському житловому фонді.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлює компенсації і пільги відповідним категоріям громадян, але він не є безпосередньо актом відчуження їм жилих приміщень (будинків), тому для набуття права власності на них є необхідними волевиявлення зазначених громадян (заява) і відповідне оформлення.

В інших випадках громадським житловим фондом розпоряджаються власники жилих приміщень. Вони, зокрема, вирішують питання про продаж наймачеві жилого приміщення, в зв`язку з чим той не вправі вимагати покладення на власника обов`язку по відчуженню квартири (будинку). Разом з тим наймач користується переважним правом на викуп займаного жилого приміщення і в разі відчуження останнього іншій особі, він вправі пред`явити позов про переведення на нього прав і обов`язків покупця або про визнання угоди недійсною.

Якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві.

Відповідно до Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що ст..8 п 1,- Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

У відповідності дост. 392 ЦК України, тільки власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правиломст. 331 ЦК України, право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 цієї статті визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно із ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Отже, квартира не може бути об`єктом спадковості, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на зазначений у позові майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку на зазначене майно необхідно здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

За таких обставин вимога позивачки щодо визнання за ним права власності на на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до задоволення не підлягає.

Судові витрати вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 331, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 213, 215, 265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Остерської міської ради, Козелецького району, Чернігівської області третя особа: Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства про визнання права власності відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення в повному обсязі виготовлене «07» лютого 2020 року.

Головуючий суддя С.М. Бараненко