ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1655/20 Справа № 185/9284/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Бабій С. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Південкомбанк до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк Південкомбанк Славкіної М.А.

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року позивач ПАТ «Комерційний банк «Південкомбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 254 від 28 грудня 2007 року у розмірі 197081,82 доларів США та пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 378 721 грн. 50 коп., у тому числі поточної заборгованості за кредитом 63162,91 доларів США, простроченої заборгованості за кредитом 34980,22 доларів США, поточної заборгованості з оплати процентів за користування кредитом 1208,64 доларів США, простроченої заборгованості з оплати процентів за користування кредитом 97730,05 доларів США, а також пеня за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом 367333 грн. 25 коп.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 28 грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №254, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100000 доларів США зі сплатою 14,5 % річних та з кінцевим терміном повернення кредиту 28 грудня 2020 року. Позивач свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Однак, ОСОБА_1 не виконав належним чином умови договору, тому станом на 11 серпня 2015 року за кредитним договором виникла заборгованість у сумі 197081,82 доларів США та 367333 грн. 25 коп., яку позивач просило достроково стягнути з відповідача (том 1 а.с. 1-2).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Комерційний банк «Південкомбанк» відмовлено (том 1 а.с.175-182).

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк Південкомбанк Славкіна М.А. посилається на те, що судом 1 інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити (том 1 а.с. 190-191).

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 28 грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №254, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100000 доларів США зі сплатою 14,5 % річних та з кінцевим терміном повернення кредиту 28 грудня 2020 рок, умови якого відповідачем в повному обсязі не виконувалися.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд 1 інстанції виходив з того, що позивачем не доведено всіх істотних обставин на які він посилається, а також не надано належних доказів того, що між сторонами було укладений кредитний договір, всі істотні умови договору та докази дострокового настання строку повернення позики на момент звернення до суду із позовом.

Однак із вказаними висновками суду 1 інстанції погодиться не можливо, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності,розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами першою, третьою та четвертою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 грудня 2007 року між ВАТ КБ Південкомбанк (правонаступником якого є ПАТ КБ Південкомбанк) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №254 (том 1 а.с. 10-13,158-164). Проти укладання договору та отримання кредитних коштів також не заперечував і відповідач.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитор зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 100 000 доларів США зі сплатою 14,5% річних , одноразової комісії за підготовку та оброблення документів, (що включає перевірку справжньості та дійсності документів, правильного оформлення документів тощо) у розмірі 1% процент від суми Кредиту та кінцевим терміном повернення Кредиту та процентів за Кредитом 28 грудня 2020 року на умовах визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит у визначений даним договором строк та сплатити проценти і комісії за користування Кредитом.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору. Видача кредиту проводиться з позичкового рахунку № НОМЕР_1 в ВАТ КБ Південкомбанк шляхом зарахування на поточний рахунок № НОМЕР_2 в ВАТ КБ Південкомбанк.

Згідно п. 2.2. Кредитного договору моментом (днем) надання Кредиту вважається день зарахування Кредиту на поточний рахунок № НОМЕР_2 в ВАТ КБ Південкомбанк.

Банк належним чином виконав сої зобов`язання за Кредитним договором та й у відповідності до п. 1.1. Договору 28 грудня 2007 року видав Позичальнику кредит у сумі 100 000 доларів США з поточного рахунку № НОМЕР_2 , що підтверджується заявою про видачу готівки № 293 від 28 грудня 2007 року (том 1 а.с.9).

Пунктом 3.3.4. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний сплатити проценти у розмірі передбаченому п.1.1 та на умовах зазначених у п. 2.6. Договору та комісії на умовах, зазначених в п. 2.7 Договору.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, на рахунок № НОМЕР_2 в ВАТ КБ Південкомбанк згідно графіку (том 1 а.с. 14-15).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, як свідчать матеріали справи ОСОБА_2 в порушення п. 1.1, п. 2.6, п. 3.3.4 Кредитного договору не виконав зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитом та процентами у строки визначені Кредитним договором.

Відповідно до положень ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до положень ст. 611 ЦК України визначено, що правовими наслідками порушення зобов`язання є зокрема сплата неустойки.

Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що в разі прострочення Позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених Кредитним договором та/або прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1. та 2.10.3 Кредитного договору, Кредитор має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити пеню в національній валюті України в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більш ніж 50 % від загальної суми виданого кредиту. Нарахування пені за цим Договором не припиняється через шість місяців від дня коли відповідне зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.3.2.6 Кредитного договору, Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та неустойки у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором.

З матеріалів справи також вбачається, що 11 квітня 2013 року ОСОБА_1 була направлена банківська Вимога №09/08-1-714 (том 1 а.с. 16).

Із наданого банком розрахунку заборгованості за Кредитним договором у ОСОБА_1 станом на 11 серпня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 197 081,82 (сто дев`яносто сім тисяч вісімдесят один) долар США 82 цента, яка складається з :

- поточного тіла кредиту 63 162,91 долара США 91 цента;

- простроченого тіла кредиту 34 980,22 долара США 22 цента;

- поточних процентів 1 208,64 долара США 64 цента;

- прострочених процентів 97 730,05 долара США 05 центів (том 1 а.с. 18).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначена сума заборгованості.

Що стосується позовних вимог про нарахування та стягнення пені, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції передбачений мораторій на виконання договірних зобов`язань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобов`язаннями, а саме на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Із наданого банком розрахунку пені вбачається, що пеня нарахована за період з 22.01.2008 р. по 21.11.2009 р. та складає 47 696,27 долара США 27 центів, що в гривневому еквіваленті становить 367 333,25 грн. (том 1 а.с. 19-22), тому відсутні підстави для застосування Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Однак, в матеріалах справи місяться заперечення ОСОБА_1 в яких він просив у тому числі застосувати строк позовної давності (том 1 а.с. 104-106).

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків,встановленими ст.ст. 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовуються, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені).

ПАТ КБ Південкомбанк просив стягнути пеню за період 22.01.2008 р. по 21.11.2009 р., а з позовом до суду звернувся 26 серпня 2015 року (том 1 а.с.1), тобто поза межами річного строку.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що відповідач ставив питання про застосування строку позовної давності, колегія суддів вважає за необхідне застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені за порушення строків повернення кредиту.

При цьому, підстави для застосування позовної давності до вимог щодо стягнення тіла кредиту та процентів, відсутні, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування здійснено станом на 11 серпня 2015 року, з позовом до суду звернувся 26 серпня 2015 року, а останній платіж відбувся 16.05.2014 року.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги Банку щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 254 від 28 грудня 2007 року, наданого ВАТ КБ Південкомбанк (правонаступником якого є ПАТ КБ Південкомбанк) є обґрунтованими в частині стягнення тіла кредиту та процентів, відтак апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Що стосується посилань відповідача на наявність іпотечного майна, яке було передане в іпотеку на підставі Іпотечних договорів № 228/К/254 від 28.12.2007 року та № 229/254 від 28 грудня 2007 року (том 1 а.с. 112-115,116-119), згідно яких іпотекодавець ОСОБА_1 передав в іпотеку Іпотекодержателю майно в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 254 від 28.12.20074 року, то колегія суддів зазначає що наявність або відсутність іпотечного майна не позбавляє права Банк звертатись до суду з позовними вимогами про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 5 481 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк Південкомбанк Славкіної М.А. задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк Південкомбанк до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Південкомбанк () заборгованість за Кредитним договором № 254 від 28.12.2007 року у сумі 197 081 доларів США 82 центи, які складаються з:

- поточного тіла кредиту 63 162,91 долара США 91 цента;

- простроченого тіла кредиту 34 980,22 долара США 22 цента;

- поточних процентів 1 208,64 долара США 64 цента;

- прострочених процентів 97 730,05 долара США 05 центів.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Південкомбанк () пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування кредитом за Кредитним договором № 254 від 28.12.2007 року у сумі 367 333 грн. 25 коп. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у сумі 5 481 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: