Дата документу 11.01.2020
ЄУ № 942/15/20
Провадження №2/942/238/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2020 року смт. Новопсков

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Чалий А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягнути не виплачену заробітну плату та вихідну допомогу при звільненні за період з 01.03.2017 року по 17.07.2017 року у розмірі 20074,84 грн. та заборгованість недоплачених сум з нарахованої заробітної плати за 2016 рік у розмірі 7867,46 грн.

Позивач зазначає, що звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року (далі Закону), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі ? у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з положеннями п.п. 3.8. п. 3 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженої наказом Державного комітету статистики України за №5 від 13.01.2004 року, суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору не належать до фонду оплати праці.

Таким чином, вихідна допомога не входить до структури заробітної оплати.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру (компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати) ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону, за подання до суду фізичною особою ? позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу про стягнення вихідної допомоги у розмірі 840,80 грн.

На підставі зазначеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України:

-в матеріалах заяви відсутні відомості про сплату судового збору;

- в порушення вимог пунктів 3, 9 частини 3 статті 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено ціну позову, а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- в порушення п.п. 7,6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить - відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- в порушення п.п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у позовній заяві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши їй строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А.В. Чалий