Провадження № 2/369/1587/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21.01.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Заїка О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 .,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Добробут та захист» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «СК «ВУСО», про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Добробут та Захист» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 07 грудня 2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист» та ОСОБА_3 було укладено Договір №17-1-1001189 добровільного страхування наземного транспортного засобу. Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки Hyundai Accent, державний номерний знак якого НОМЕР_1 МІ. Відповідно до умов договору страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП. 14 вересня 2017 року о 20 годині 10 хвилин на Брест-Литовському шосе в напрямку м. Житомир на 1-му повороті на с. Чайка Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням його власника ОСОБА_3 , та автомобіля Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_3 , порушив Правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , через що автомобілю Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , були завдані механічні пошкодження.

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі укладеного Договору страхування, заяви про виплату страхового відшкодування та відповідно Страхового акту позивач виплатив належне страхове відшкодування в розмірі 109623 грн., тому набув право вимоги до винної особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який керував автомобілем Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_3 , на момент ДТП була забезпечена Полісом №АМ/0884444, що виданий Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО».

ТДВ СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» з претензією (вих. №448 від 17.11.2017р.) на суму сплаченого страхового відшкодування.

За наслідками розгляду зазначеної претензії ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило часткову виплату страхового відшкодування на рахунок ТДВ "СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" в сумі 69 280,35 ( шістдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят гривень 35 копійок.)

Враховуючи вищевикладене, позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Добробут та захист» просив стягнути з ОСОБА_2 суму збитків у порядку регресу у розмірі 40 342,65 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав і заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 14 вересня 2017 року о 20 годині 10 хвилин на Брест-Литовському шосе в напрямку м. Житомир на 1-му повороті на с. Чайка Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням йоговласника ОСОБА_3 , та автомобіля Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_3 , порушив Правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , через що автомобілю Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , були завдані механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 року у справі № 759/14277/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнуто штраф в розмірі 340,00 (триста сорок) гривень.

Відповідно до Договору №17-1-1001189 добровільного страхування наземного транспортного засобу Стандарт від 07 грудня 2016 року, страховиком є ПрАТ «Страхова компанія «ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ», страхувальником ОСОБА_3 .

Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки Hyundai Accent, державний номерний знак якого НОМЕР_1 МІ.

За договором страхування страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрати або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди) за участю транспортного засобу.

Відповідно до умов даного Договору загальний термін дії договору становить по 09 грудня 2017 року включно.

15 вересня 2017 року до ПрАТ «СК «Добробут та Захист» звернувся ОСОБА_3 із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Виконуючи зобов`язання за укладеним Договором страхування, ТДВ "СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" сплатило суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у сумі 109 623,00 (сто дев`ять тисяч шістсот двадцять три) гривні, що підтверджується платіжними дорученнями № 698 від 19.10.2017р„ №718 від 02.11.2017р. та №758 від 10.11.2017р.

Суму матеріального збитку розраховано відповідно до умов Договору страхування, Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №343/2215 від 25.09.2017р. та рахунку ФОП ОСОБА_4 №151 від 02.10.2017 року

Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 18 жовтня 2017 року було складено Страховий акт №022/10/17, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 109 623,19 грн.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Перша» за Полісом № АІ/6196765.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який керував автомобілем Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_3 , на момент ДТП була забезпечена Полісом № АМ/0884444, що виданий Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО».

ТДВ СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» з претензією (вих. №448 від 17.11.2017 року) на суму сплаченого страхового відшкодування.

За наслідками розгляду зазначеної претензії ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило часткову виплату страхового відшкодування на рахунок ТДВ "СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" в сумі 69 280,35 грн. ( шістдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят гривень 35 копійок.)

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до роз`яснень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред`явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Добробут та захист» набув прав вимоги про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо ОСОБА_2 , як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка зобов`язана сплатити потерпілому фактично заподіяну шкоду.

За таких обставин суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і слід стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Добробут та Захист» суму страхового відшкодування в розмірі 40 342,65 грн..

Відповідно до ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача в розмірі 1762 грн..

Керуючись ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.ст. 16, 993, 979, 1166, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 9, 22, 27, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Добробут та захист» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 40 342 грн. 65 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн..

Інформація про позивача: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Добробут та захист», Код , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Михайлівська, 24/11-13В.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «СК «ВУСО», Код , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. К. Малевича, буд. 31.

Повне рішення суду складено 05 лютого 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.