справа № 274/5189/19
провадження № 2/0274/481/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк-Жук А.В., позивача, представника позивача ОСОБА_1 А.В., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Міського центру фізичного здоров`я населення "Спорт для всіх" та директора міського центру фізичного здоров`я населення "Спорт для всіх" Рудніцького Олега Болеславовича про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення заробітної плати в подвійному розмірі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» та директора Рудницького О.Б. з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 73, 74) просив визнати протиправними та скасувати наказ директора Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Рудницького О.Б. № 25 від 21.05.2018 в частині ОСОБА_3 , а також стягнути з Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» на його користь заборгованість із заробітної плати за відпрацьований 27.05.2018 року день у подвійному розмірі у сумі 285.42 грн..

В обґрунтування позову позивач вказав, що він працює фахівцем у міському центрі фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх». 21.05.2018 року наказом директора Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» № 25 його було залучено до проведення спортивного заходу 27.05.2018 року. Крім того, в наказі визначено, що 27.05.2018 року вважати робочим днем, 29.05.2018 року вважати вихідним днем. З вказаним наказом він не погодився, оскільки в даному випадку має право на відповідну компенсацію у грошовій формі у подвійному розмірі. Відповідач в його проханні щодо отримання грошової компенсації відмовив.

Відповідач ОСОБА_2 та Міський центр фізичного здоров`я населення "Спорт для всіх" надали відзиви на позовну заяву, де зазначили, що в травні 2018 року виконкомом Бердичівської міської ради проводились спортивно-масові заходи з нагоди свята Трійці. 02.05.2018 він звертався до трудового колективу з проханням подати пропозиції по проведенню заходів. 21.05.2018 року було видано відповідний наказ про перенесення вихідного дня на інший для певних працівників, в тому числі і для позивача. 22.05.2018 року на зборах трудового колективу позивач заволодів оригіналом наказу та в подальшому надав засвідчену ним копію даного наказу № 25. Такі дії позивача перервали процедуру погодження наказу з трудовим колективом. 22.05.2018 позивач запропонував проведення конкурсу з використанням майна Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» та особисто приймав участь у всіх масових заходах. Додатковий день відпочинку позивач не просив, оплата праці відбулась за фактом юридично значущої поведінки працівника.

У відкритому судовому засіданні позивач та його представник - ОСОБА_4 позов підтримали.

Представник відповідача - Міського центру фізичного здоров`я населення "Спорт для всіх" та відповідач Рудніцький О.Б. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює на посаді головного бухгалтера Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх». Заробітну плату за 27.05.2018 року вона провела для виплати працівникам згідно табелю робочого часу.

Вислухавши сторони, свідка, дослідивши докази, надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.ч. 1, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно, оплата за роботу у неробочі дні входить до структури заробітної плати.

Під заробітною платою, що належить працівникові, або за визначенням, використаним у ч. 2 ст. 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Відповідно до ст. 71 КЗпП України, залучення окремих працівників до роботи у вихідні дні допускається в таких виняткових випадках, у тому числі, для виконання невідкладних, наперед не передбачених робіт, від негайного виконання яких залежить у дальшому нормальна робота підприємства, установи, організації в цілому або їх окремих підрозділів. Залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Згідно зі ст. 72 КЗпП України, робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі.

За вимогами ст. 107 КЗпП України робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Вирішуючи спір, суд встановив, що позивач ОСОБА_3 працює фахівцем у міському центрі фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх», тобто перебуває з відповідачем в трудових відносинах, що підтверджується матеріалами справи(а.с. 5, 18, 58, 66).

Згідно наказу директора Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» та директора Рудницького О.Б. № 25 від 21.05.2018 "Про проведення спортивного заходу згідно плану спортивно-масової роботи Центру на 2018 рік" до проведення спортивного заходу залучено фахівців Центру, зокрема, ОСОБА_3 .. Крім того, зазначено, що фахівцям Центру 27.05.2018 вважати робочим днем, а 29.05.2018 вважати вихідним(а.с.5).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 був ознайомлений з наказом № 25 від 21.05.2018.

Колективним договором, прийнятим 16.12.2014 року колективом працівників МЦФЗН "Спорт для всіх" на загальних зборах, передбачено шестиденний робочий тиждень для фахівців спортних клубів. Працівники центру при погодженні з адміністрацією мають право на використання гнучкого графіку роботи. Робота в святкові та вихідні дні має компенсуватись іншим часом (наданням вихідного дня) (п.п. 3.7, 3.10, 3.16 колективного договору).

Згідно доповідної записки Абасова Ю.Г., колективний договір він не підписував у зв"язку з незгодою з діями керівника (а.с. 39, 40).

Відповідно пояснювальної записки ОСОБА_3 , колективний договір він не підписував у зв"язку з тим, що директор Центру не давав можливості ознайомитись з договором у повному обсязі (а.с. 47).

Вказані обставини свідчать про те, що п. 3 наказу директора міського центру фізичного здоров`я населення "Спорт для всіх" ОСОБА_2 № 25 від 21 травня 2018 року відносно ОСОБА_3 не застосовується.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 колективний договір не підписував, суд прийшов до висновку, що у даному випадку слід керуватися приписами п. 2 ст. 107 КЗпП України.

Так, згідно табелю обліку робочого часу за травень 2018 року ОСОБА_3 відпрацьовував 27.05.2018 (вихідний та святковий день). 29.05.2018 як день відпочинку за 27.05.2018 ОСОБА_3 не використовував, оскільки також вказаний день відпрацьовував (а.с.18).

Доказів на спростування вказаного висновку суду, відповідачі не надали.

А відтак, згідно ст. 107 КЗпП України, за відпрацьований час у вихідний день ОСОБА_3 мають бути нараховані та виплачені суми заробітної плату у розмірі 285 (двісті вісімдесят п"ять) грн. 42 коп..

Встановленим судом фактам відповідають трудові правовідносини, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, КЗпП України, ЦК України, ЦПК України.

А відтак, позовні вимоги ОСОБА_3 є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати п. 3 наказу директора міського центру фізичного здоров`я населення "Спорт для всіх" ОСОБА_2 № 25 від 21 травня 2018 року в частині, що стосується ОСОБА_3 .

Стягнути з міського центру фізичного здоров`я населення "Спорт для всіх" на користь ОСОБА_3 заборгованість з заробітної плати за відпрацьований 27.05.2018 року день у подвійному розмірі у сумі - 285(двісті вісімдесят п"ять) грн. 42 коп..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Головуючий: О.В. Замега