Постанова

Іменем України

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 760/5582/20

провадження № 61-12876св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану адвокатом Ярохович Тетяною Анатоліївною, на постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О. від 11 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі -

АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

06 березня 2020 року до районного суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої останній просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а тому позивач вважав, що є пряма необхідність накласти арешт на квартиру.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня

2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що з наведеного обґрунтування заяви не убачається співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не убачаються.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року скасовано та постановлено нову постанову про задоволення заяви

ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 , що належить АТ КБ «ПриватБанк».

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до відчуження квартири новим власником, що, безумовно, утруднить виконання можливого рішення суду про скасування реєстрації права власності та може бути істотно ускладнено ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

25 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку представник

АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Ярохович Т. А. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року та залишити в силі ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені і зв`язку із застосуванням відповідних заходів, невірно встановлено обставини справи, неналежним чином оцінені докази, не враховані судові рішення, які набрали законної сили та якими встановлено законність дій щодо реєстрації права власності АТ К «ПриватБанк» на нерухоме майно.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У вересні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обґрунтованість прийнятої у справі постанови суду апеляційної інстанції, позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду

від 01 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано з Солом`янського районного суду міста Києва матеріали справи № 760/5582/20.

У вересні 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження

№ 14-88цс20).

Установлено, що предметом даного позову є скасування реєстраційного запису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. щодо реєстрації права власності за АТ КБ «ПриватБанк» на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто даний спір за своєю сутністю є спором щодо права відповідача на спірне майно та відновлення права позивача на спірну квартиру.

Приймаючи постанову про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції установив, що між сторонами існує спір щодо захисту права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру, здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, та дійшов обґрунтованого висновку щодо застосування заходу забезпечення позову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, вірно застосувавши норми процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що співмірним є запропонований ОСОБА_1 вид забезпечення його позову шляхом накладення арешту на спірне майно із заявленими ним позовними вимогами про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що спростовує доводи касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», подану адвокатом Ярохович Т. А., залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня

2020 року без змін.

Судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану адвокатом Ярохович Тетяною Анатоліївною, залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун