УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 червня 2020 рокуСправа №451/859/20
Провадження № 2-н/451/35/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

4 червня 2020 року адвокат Палащук Володимир Михайлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини.

Дослідивши матеріали справи №451/859/19, суддя вважає, що необхідно відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч.2 ст.160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Однак, заявником ОСОБА_1 до заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею.

Як передбачено п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Також, у відповідності до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У зв`язку з вищенаведеним, суддя приходить до висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу, оскільки заявником не надано доказу, що підтверджує її право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст.183 СК України,ст.ст. 160,163,165,166,258-261,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на повторне звернення до суду з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяСеменишин О. З.