Справа № 353/1193/19
Провадження № 2-о/353/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді - Луковкіної У.Ю.,

за участю: cекретаря судового засідання - Мороз М.І.,

заявниці - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Явдошак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гарасимівська сільська рада Тлумацького району Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гарасимівська сільська рада Тлумацького району Івано-Франківської області, звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2002 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 , оскільки не підтверджено факт її проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які можуть засвідчити вказаний факт.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Явдошак О.О. в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що заявниця з 2002 року до часу відкриття спадщини - 05.11.2005 року, проживала разом із тіткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство та проводила її похорон, оскільки тітка була перестарілою та потребувала сторонньої допомоги.

Представник заінтересованої особи: Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не має, заяву визнає та просив розгляд справи провести без його участі.

Свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні засвідчили той факт, що ОСОБА_1 з 2002 року і до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом із тіткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство та проводила її похорон.

Суд, заслухавши заявницю, її представника та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 12 Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 рік за ОСОБА_2 , яка була головою двору, значилось господарство, яке відноситься до суспільної групи - колгоспний двір, розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 7). Також згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 004773 від 13.03.2003 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,08 га, що розташована на території Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 15). 26.11.1938 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 17).

Згідно копії свідоцтва про народження заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками вказано ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 16). 02.05.1987 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 (мати заявниці) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя ОСОБА_2 посвідчив на ім`я ОСОБА_1 (заявниця) заповіт, яким заповіла їй житловий будинок, сарай та все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 10.12.1996 року (а.с. 8-9).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання, як спадкоємця із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 384/01-16 від 14.05.2019 року (а.с. 12).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З метою оформлення спадщини в нотаріальному порядку заявниці необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем - ОСОБА_2 по день її смерті по АДРЕСА_1 . З довідки Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 127 від 10.05.2019 року встановлено, що разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2002 року проживала без реєстрації по день смерті її племінниця ОСОБА_1 (заявниця), яка проводила похорон померлої тітки (а.с. 6). Також про факт спільного проживання ОСОБА_1 (заявниця) разом з ОСОБА_2 з 2002 року по день смерті спадкодавця в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у ОСОБА_1 (заявниця) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , вона не може оформити спадкове майно на своє ім`я в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Заслухавши заявницю, її представника та свідків, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи те, що заінтересовані особи не заперечили проти задоволення заяви, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявниці юридичне значення, заяву слід задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, керуючись ч. 1 ст. 82, 89, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 263-265, 268, 273, 294, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , у період з 2002 року та на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на рахунок заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна

Повний текст судового рішення складено «15» січня 2020 року.