Провадження № 2-к/761/17/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши матеріали клопотання інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по м. Мінську, направлене Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали економічного суду міста Мінська від 06.04.2020 у справі № 66-15/2020,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по м. Мінську, направлене Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали економічного суду міста Мінська від 06.04.2020 у справі № 66-15/2020 стоосно боржника LIMITED LIABILITY COMPANY KERAMIN-S, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 11.

Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Вимогами положень ч. 1, 2 ст. 465 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Згідно з ч. 1 ст. 466 ЦПК України передбачено, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; мотиви подання клопотання.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Водночас, дослідивши матеріали поданого клопотання судом встановлено, що до матеріалів клопотання не надано документ, що посвідчує повноваження представника, який підписував клопотання.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала, ч.4 ст.466 ЦПК України.

Враховуючи те, що заявником не додано до клопотання усі необхідні документи, передбачені ч.2, 3 ст. 466 ЦПК України, суд дійшов до висновку про залишення клопотання інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по м. Мінську, направлене Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали економічного суду міста Мінська від 06.04.2020 у справі № 66-15/2020, без розгляду та повернення його разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Керуючись ст.ст.462, 466 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по м. Мінську, направлене Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали економічного суду міста Мінська від 06.04.2020 у справі № 66-15/2020 - залишити без розгляду та повернути особі, яка його подавала.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: