Головуючий суду 1 інстанції - Ткач О.В.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 431/4131/20
Провадження № 22-ц/810/873/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Коновалової В.А.,

суддів: Гаврилюка В.К., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 02 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Ткач О.В. в м. Старобільськ Луганської області,

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначила, що 20 липня 2016 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою.

Сумісне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, в сім`ї відбувалися сварки, фактичні шлюбні відносини припинилися з серпня 2020 року і з цього часу сторони спільне господарство не ведуть, спору про спільне майно не має, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини.

ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 липня 2016 року Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 59. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 02 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Суд розірвав шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 липня 2016 року, місце реєстрації: Радивилівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 59. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 буде іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 ».

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, тому дійшов висновку, що позов про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 02 листопада 2020 року та постановити ухвалу, якою надати строк для примирення 6 місяців, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухвалені рішення судом не було враховано, що фактично в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають з серпня 2020 року, тобто 2 місяці, на момент подачі позову, однак цього часу не достатньо для примирення.

Судом не враховано інтереси їх малолітнього сина, не з`ясовано дійсні причини позову про розірвання шлюбу. В судовому засіданні не обговорювалася можливість надання строку для примирення та не заслуховувалась думка сторін щодо даного питання.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Копію ухвали Луганського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу ОСОБА_1 отримала 01 грудня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 49).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що під час розгляду справи в суді першої інстанції 02 листопада 2020 року позивач та відповідач були в приміщенні суду, відповідачем особисто надана заява, яка написана власноруч про визнання позовної заяви про розірвання шлюбу та розглядати справу без його участі.

Між позивачем та відповідачем не можливе примирення, оскільки сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, між ними не можливо примирення, оскільки ОСОБА_1 фактично перебуває в сімейних стосунках з іншим чоловіком. Вказала, що шлюб не може тривати коли одна із сторін категорично не бажає його продовжувати, тим більш, коли обидві сторони висловили бажання розірвати шлюб.

Копію ухвали Луганського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року про відкриття апеляційного провадження у справі ОСОБА_2 отримав 02 грудня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 50).

В судовому засіданні представник відповідача, який приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав.

Позивачка та її представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, зазначивши, що після подання апеляційної скарги, відповідач жодних дій, які б свідчили про його дійсний намір зберегти родину, не вживав.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходи з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, причина розпаду сім`ї - розлад і фактичне припинення шлюбних відносин, тому дійшов висновку, що позов про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягає задоволенню.

Вказані обставини та висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сімї.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 20 липня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 59, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду із позовом позивачка зазначала, що на примирення з відповідачем не згода і просила розірвати шлюб.

02 листопада 2020 року під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем особисто до канцелярії суду подана заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом вказаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у відзиві на апеляційну скаргу позивачка категорично наполягала на розірванні шлюбу, зазначивши що між позивачем та відповідачем не можливе примирення, оскільки вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, ОСОБА_1 фактично перебуває в сімейних стосунках з іншою особою, з якою мешкає разом та фактично має сім`ю.

Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо необхідності розірвати шлюб між сторонами по справі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неповно з`ясував обставини справи не встановив дійсні обставини справи, причини фактичного припинення шлюбу, колегія суддів відхиляє, зважаючи на те, що судом вірно встановлені обставини справи, а саме окреме проживання сторін та припинення між ними шлюбних відносин, судом врахована заява відповідача про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що в судовому засіданні не обговорювалася можливість надання строку для примирення та не заслуховувалась думка сторін щодо даного питання, не заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду прави в суді першої інстанції відповідачем подана заява про проведення судового засідання за відсутності відповідача, позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Слід зауважити, що, апеляційна скарга не містить доводів, які давали б підстави вважати про можливість відновлення шлюбних стосунків сторін та збереження сім`ї і про такі обставини представником відповідача не зазначалось в судовому засіданні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. При цьому відповідачем не надано доказів намагання зберегти сімью.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховуючи, що позивачка категорично заперечує проти примирення з відповідачем та ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 02 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.К. Гаврилюк

В.М. Луганська