Справа № 300/119/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2020 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Куштан Б.П.,

секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Воловецького районного суду від 06 листопада 2018 року у справі №300/119/18 (Головуючий: Софілканич О.А.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 24.04.2012 відповідач підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором і позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості, яка станом на 20.12.2017 року становить 13 368,76 грн. та судові витрати.

Рішенням Воловецького районного суду від 06 листопада 2018 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач після отримання картки та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримав кредитні кошти з власної ініціативи. Із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитним лімітом та погашав заборгованість, в тому числі і за відсотками, тобто погодився з умовами укладеного договору, встановленим лімітом, та відповідно отримав кредитну картку, яка є спеціальним платіжним інструментом. Дані обставини свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток. Відповідач виписку по рахунку не спростував, не довів відсутність заборгованості, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов`язань, зустрічних позовних вимог не заявляв і суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 та її представника адвоката Гангур М.І., які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку вбачається, що 24 квітня 2012 року ОСОБА_1 власноручно підписала дану заяву маючи на меті отримання банківських послуг. У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, а також зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг та регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті.

До позовної заяви позивач також додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому містяться тарифи щодо чотирьох продуктів - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD» і додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua./terms/.

Згідно з наданим Банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.12.2017 року становить 13 368,76 грн. з яких: 8 367,77 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 4 788,33 грн. - нарахованої пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 612,80 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно статей 633, 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати, зокрема, надання послуг кожному, хто до неї звернеться (зокрема, банківське обслуговування); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку), лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статей 526, 1048, 1054, 1055 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним; за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України), відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно до ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1 та 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно Умов і правил надання банківських послуг ПриватБанку, які приєднані до матеріалів справи, Зава-анкета про надання послуг - це звернення Клієнта до Банку про відкриття йому банківського рахунку та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов і Правил (п.1.1.1.3.7). Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань Клієнта, які щомісяця підлягають сплаті Клієнтом протягом терміну дії картки. Цей платіж розраховуються як сума Офердрафт та із суми щомісячного платежу, що складається з нарахованих до сплати відсотків і частини заборгованості за кредитом. Залежно від виду платіжної картки розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу зазначений у Заяві та у «Пам`ятка клієнта/Довідка про умови кредитування» і виражений у процентному співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток (п.1.1.1.6.0).

У заяві, крім інформації щодо послуги, яку просить надати клієнт, повинно міститись також розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу (залежно від виду платіжної картки), і така інформація повинна також міститися у Пам`ятці клієнта або Довідці про умови кредитування.

Із анкети-заяви від 24.04.2012 року підписаної відповідачем неможливо встановити на отримання яких саме банківських послуг було волевиявлення ОСОБА_1 , і така анкета-заява не містить відомостей, які б вказували на прохання відповідача отримати саме кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, домовленість сторін про розмір кредитного ліміту, розмір відсотків за користування кредитом та порядок розрахунків щомісячного платежу: підтвердження видачі позивачем та одержання відповідачем певної кредитної картки.

До позовної заяви не додано Пам`ятку клієнта або Довідку про умови кредитування, які передбачено Умовами і правилами надання банківських послуг, які підписані відповідачем.

Приєднані до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» також відповідачем не підписані та містять інформацію щодо 4 кредитних карт «Універсальна», по кожній з яких встановлено різні базові ставки та пеня і неможливо встановити тип карти, отриманої відповідачем.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивач не довів належними та допустимими доказами видачі кредиту, надана анкета-заява сама по собі не є належним і достатнім доказом укладення кредитного договору, такий договір не містить жодних істотних умов, необхідних для договорів кредиту та жодних умов, за якими сторони досягли згоди - суми кредиту (кредитного ліміту), строків повернення кредиту, відсоткової ставки та форми сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Воловецького районного суду від 06 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 03 лютого 2020 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой