Справа № 545/2813/20
Провадження № 2/545/1251/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрюк Л.І.

з участю секретаря Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району про визнання права на приватизацію житла, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права на приватизацію житла, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 1995 році спільним рішенням адміністрації та профкому Полтавської пересувної механізованої колони 242 тресту «Укррадгоспспецбуд» Украгропромбуду їй наданий дозвіл на вселення до кімнати АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що ордер про надання житлової площі позивачу не було видано, тому це є перешкодою для реалізації права позивача на приватизацію житла.Просила визнати право на приватизацію жилої кімнати у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача - у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували.

Представник третьої особи Полтавської районної державної адміністрації - у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що у 1995 році спільним рішенням адміністрації та профкому Полтавської пересувної механізованої колони 242 тресту «Укррадгоспспецбуд» Украгропромбуду (правонаступником був ВАТ Полтавська ПМК 242, який ліквідовано) надано дозвіл позивачу на вселення до кімнати АДРЕСА_1 . Проте, на запит позивача до Комунальної організації «Спільна архівна установа Полтавського району» Щербанівської сільської ради щодо надання архівної довідки про рішення профсоюзних зборів ПМК-242, с.Розсошенці Полтавської області, де надали право на вселення до житла (приблизно) з січня по червень 1995 року на ім`я ОСОБА_1 - повідомлено листом від 10.09.2020 року, що необхідних відомостей в архівній установі немає(а.с.10). Згідно з повідомленням Архівного відділу Полтавської районної державної адміністрації від 10.09.2020 року на державне зберігання не передавалися протоколи профспілкових зборів від ПМК-242 с.Розсошенці «Про надання права на заселення квартири ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно з повідомленням Щербанівської сільської ради Полтавського району від 11.09.2020 року , виконавчий комітет сільської ради ордер на вселення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 не надавав, інформація щодо заселення даного житлового приміщення відсутня (а.с.12).

Відповідно до довідки Полтавського обласного управління AT «ОЩАДБАНК» №565 від 28.08.2020 року, за адресою АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_1 приватизація не проводилась ; житлові чеки не використано, в списках зазначено (а.с.16).

Згідно з довідкою КП «ЖКК с. Розсошенці Полтавського району» № 654 від 23.07.2020 року у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 мешкає та має право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є єдиним наймачем (а.с.15).

Як вбачається із вищезазначеної довідки та з копії паспорту позивача - ОСОБА_1 , зареєстрована та постійно проживає в кімнаті АДРЕСА_1 (а.с.14,15).

У зв`язку з тим, що ордер про надання житлової площі позивачу не було видано, тому це є перешкодою для реалізації права позивача на приватизацію житла

Згідно з ст. 41 Конституції України гарантує кожній особі набуття права приватної власності, права володіння, користування та розпорядження нею.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є укомунальній власності.

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» Мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону.Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать, в тому числі, житлові приміщення в гуртожитках (в ред. Закону № 2443-УІІІ від 22.05.2018).

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії вказаного Закону поширюється на гуртожитки, що є об`єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Державної спеціальної служби транспорту. Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій (крім тих, що знаходяться поза межами військових частин, закладів, установ, організацій), державних навчальних закладів (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей викладачів і працівників). Національної академії наук України (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейноготипу та призначених для проживання сімей).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), право на приватизацію жилої кімнати у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк