Постанова

Іменем України

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 343/625/20

провадження №61-12704св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - заступник начальника Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у складі судді Бойчука І. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про захист честі, гідності, спростування недостовірних відомостей та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що22 березня 2017 року в.о. начальника - заступник начальника Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 у присутності працівників цього управління та інших осіб публічно звинуватило його у вимаганні грошей з ОСОБА_2 , якій він насправді допомагав в отриманні перерахунку субсидій.

Вказував, що поширена в.о. начальника Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 інформація є недостовірною, стала доступною необмеженому колу осіб, а тому цей факт вкрай негативно впливає на його честь і гідність та завдає йому моральної шкоди.

На підставі вказаного ОСОБА_1 просив суд: визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, інформацію, поширенув.о. начальника Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 22 березня 2017 рокуу приміщенні цього управління, щодо публічного звинувачення його у вимаганні грошей з ОСОБА_2 ; визнати протиправними дії в.о. начальника - заступника начальника Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 щодо звинувачення його у вимаганні грошей з ОСОБА_2 ; зобов`язати заступника начальника Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 протягом п`яти днів з моменту набрання рішення законної сили публічно вибачитися перед ним; заборонити заступнику начальника Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 вчиняти дії, які принижують його честь і гідність; стягнути з Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про захист честі, гідності, спростування недостовірних відомостей та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про захист честі, гідності, спростування недостовірних відомостей та відшкодування моральної шкоди.

Клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судово-психологічної експертизи і судово-лінгвістичної експертизи мовлення задоволено частково.

Призначено у справі судову психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Призначено у справі судово-лінгвістичну експертизу мовлення, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституті судових експертиз.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , заступника начальника управління - начальника відділу призначення соціальних допомог та управління соціального захисту населення районної державної адміністрації.

Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання в одне провадження цивільних справ за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення районної державної адміністрації про захист честі, гідності, спростування недостовірних відомостей та відшкодування моральної шкоди (справа № 343/625/20) та за позовом ОСОБА_1 до Держави України про відшкодування шкоди, завданої приниженням честі і гідності (справа № 343/624/20).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року виправлено описку в ухвалі Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року, а саме в 12 абзаці замість «гр», зазначено - «гроші».

У зв`язку з даним виправленням 12 абзац резолютивної частини ухвали викладено наступним чином: «чи є висловлювання особи в.о. начальника-заступник начальника управлі соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 сказане 22.03.2017 року про ОСОБА_1 саме висловлювання: « А ця жіночка ОСОБА_2 про яку Ви ОСОБА_1 казали казала, що Ви ОСОБА_1 в неї потім гроші вимагали. Люди приходять і говорять що Ви ОСОБА_1 вимогали гроші» фактичним твердженням або оціночним судженням? (які відображені на відеодоказі від 22.03.2017 р., який знаходиться на DVD диску, який зберігається при матеріалах справи)».

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року повернуто заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції, яка не входить до переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, а тому не може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції та підлягає поверненню.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

Підставою касаційного оскарження є порушення норм процесуального права, оскільки суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції не врахував, що за змістом ухвала Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року про виправлення описки відповідає ухвалі щодо внесення виправлень у рішення і підлягає оскарженню в апеляційному порядку згідно з пунктом 19 частини першої статті 353 ЦПК України.

Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року виправлено описку в ухвалі Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року, а саме в 12 абзаці замість «гр», зазначено - «гроші».

У зв`язку з даним виправленням 12 абзац резолютивної частини ухвали викладено наступним чином: «чи є висловлювання особи в.о. начальника-заступник начальника управлі соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 сказане 22.03.2017 року про ОСОБА_1 саме висловлювання: « А ця жіночка ОСОБА_2 про яку Ви ОСОБА_1 казали казала, що Ви ОСОБА_1 в неї потім гроші вимагали. Люди приходять і говорять що Ви ОСОБА_1 вимогали гроші» фактичним твердженням або оціночним судженням? (які відображені на відеодоказі від ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на DVD диску, який зберігається при матеріалах справи)».

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року повернуто заявнику.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим та підстав для його скасування немає.

Згідно з частинами першої і другої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту четвертого частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає скарженню окремо від рішення суду.

У частині першій статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Зазначений перелік є вичерпним.

У переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, є ухвала суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення. Водночас ухвала про внесення виправлень в ухвалу в цьому переліку відсутня.

Частиною другою статті 353 ЦПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

За таких обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано з дотриманням вимог пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Доводи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення заявником норм чинного цивільного процесуального законодавства України та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Отже, оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян