ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Індустріальна районна у м. Дніпрі ради, Індустріальний відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду із заявою у порядку окремого провадження про встановлення батьківства, заінтересовані особи: Індустріальна районна у м. Дніпрі ради, Індустріальний районний у місті Дніпрі, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року заяву ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , задоволено. Встановлено факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни до актового запису від 16 вересня 2008 року за № 985 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записавши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.112-114).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , який не був залучений до участі у справі, але вважає, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року вирішені питання про його права та обов`язки, подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду (а.с.119-122).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , про встановлення батьківства ОСОБА_4 щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , суд виходив з того, що наданих заявником доказів у їх сукупності, зокрема показань свідків, щодо періоду проживання однією сім`єю як подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; фотознімків, на яких зображені разом зовнішньо схожі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_3 ; історії розвитку дитини, у якій батьком дитини записаний ОСОБА_4 ; копії акта проживання; інформації Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про подачу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заяви про державну реєстрацію шлюбу, достатньо для встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є необхідним для отримання дитиною спадщини.

Однак, колегія суддів вважає, що суду першої інстанції ухвалив передчасне рішення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналогічні норми закріплені у ч. 6 ст 235 ЦПК України, ч. 4 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення оскарженого рішення).

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Згідно п. 3 вказаного Пленуму, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту батьківства необхідно заявнику для оформлення спадкових прав її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_4 .

Також зі справи вбачається, що у померлого ОСОБА_4 є рідний син - ОСОБА_1 (апелянт по справі), який є спадкоємцем першої черги після померлого батька та який не був притягнутий до участі у справі.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції на вищевказані вимоги закону, роз`яснення Пленуму та обставини справи уваги не звернув, належним чином не встановив, чи не вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, спір про право, не визначив коло осіб, права та інтереси яких може порушити ухвалене у справі рішення та помилково розглянув справу по суті в порядку окремого провадження без залучення заінтересованих осіб.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 377, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Індустріальна районна у м. Дніпрі ради, Індустріальний відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 право подати позов на загальних підставах.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: