Справа № 357/6915/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Ваврінчук С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білоцерківського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України про скасування наказу про відрахування з числа студентів університету та поновлення на навчанні, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Білоцерківського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України про скасування наказу про відрахування з числа студентів університету та поновлення на навчанні, мотивуючи тим, що Наказом Білоцерківського національного аграрного університету № 566/С від 06.08.2016 була зарахована з 01.09.2016 р. студенткою першого курсу денної форми навчання за напрямком 211 - ветеринарна медицина ОР бакалавр за державним замовленням. Наказом ректора БНАУ № 906/С від 01.11.2019 р. вона була відрахована з 01.11.2019 р. з числа студентів університету за порушення навчальної дисципліни. В наказі про її відрахування зазначено: керуючись ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», ст. 53 Закону України «Про освіту», п. 6.1. Статуту університету, п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування, та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.07.1996 р. № 245, п.п. 3.14.3. Положення «Про організацію освітнього процесу у Білоцерківському національному аграрному університеті», ухваленого Вченою радою університету від 07.07.2015 р., ОСОБА_1 , студентку З (Б) курсу 2 групи ФВМ, з 01.11.2019 р. відрахувати з числа студентів університету, за порушення навчальної дисципліни, а саме вчинення аморального вчинку під час проходження стажування у Німеччині. Підстава: витяг з протоколу № 16 засідання студентської Ради ФВМ БНАУ від 1.2019 р.

Вважає наказ про її відрахування з числа студентів університету незаконним, так як Наказом по БНАУ № 563/С від 15.07.2019 р. їй був наданий дозвіл для проходження стажування у Німеччині за програмою «Obstbau Goemitz».

З 03.09.2019 р. вона проходила стажування в приватній фірмі Клієбенер Штрасе м. Косві: напрямком садівництва і виконувала роботи, які ніякого відношення до ветеринарної практики не мали і навиків роботи з садівництва у неї не було. Фактично вона поїхала в Німеччину не на стажування по спеціальності, а на заробітки. Під час стажування в Німеччині вона не порушувала навчальну дисципліну, оскільки навчання там не було, і ніякого аморального вчинку не вчиняла. Офіційні документи, які б підтверджували вчинення нею аморального вчинку відсутні.

Окрім того, в наказі про її відрахування незаконно послалися на п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування, та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.07.1996 р. № 245, оскільки п. З Наказу № 54 Міністерства освіти і науки України від 18.01.2018 р., дане Положення визнано таким, що втратило чинність.

Також, в наказі № 906/С від 01.11.2019 р. вказано, що підставою для її відрахування є витяг з протоколу № 16 засідання студентської ради ФВМ БНАУ від 31.10.2019 р., посилання на рішення органів студентського самоврядування при вирішенні питання про її відрахування, не відповідає вимогам Закону України «Про вищу освіту» та іншим законодавчим актам і Статуту БНАУ, яким регулюється діяльність студентського самоврядування.

П. 5.8 Статуту БНАУ вказано, що за погодженням з органом студентського самоврядування Університету, а не ветеринарного факультету, приймається рішення про відрахування студентів з Університету. Водночас в Статуті не вказані підстави прийняття студентським самоврядуванням рішення про відрахування студента з університету.

На засідання студентської ради ветеринарного факультету, на якому розглядалося питання відрахування її не запросили.

В протоколі № 16 засідання студентської ради факультету ветеринарної медицини БНАУ від 31.10.2019 р. є посилання на думку супервайзера ОСОБА_3 з приводу її поведінки при проходженні стажування у Німеччині.

Зазначає, що супервайзер ОСОБА_4 ніякого відношення до освітнього процесу в БНАУ не має, а тому її думка не може братися до уваги при вирішенні питання про її відрахування з числа студентів університету.

Наголошує на тому, що за час проходження стажування в Німеччині, вона не порушувала навчальної дисципліни, не вчиняла ніяких аморальних проступків, а тому наказ про її відрахування з числа студентів БНАУ є незаконним і він повинен бути скасованим, а вона поновлена в числі студентів.

Просила суд скасувати наказ ректора Білоцерківського національного аграрного університету № 906/С від 01.11.2019 р. про її відрахування з числа студентів університету за порушенні навчальної дисципліни та поновити її на навчанні студенткою 3 курсу ФВМ БНАУ. Стягнути на її користь з відповідача судовий збір ( а. с. 1-2 ).

Ухвалою судді від 20липня 2020 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у зазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 22 вересня 2020 року ( а. с. 86-87 ).

13 серпня 2020 року за вх. № 31042 судом отримано відзив н позовну заяву, в якому вважають, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, мотивуючи тим, що згідно Угоди з організаційного забезпечення закордонної виробничої практики та стажування студентів, студентка ОСОБА_1 проходила практику на фермі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Німеччина у період з 01.09.2019 р. по 27.11.2019 р. Практика за кордоном студентів аграрних вищих навчальних закладів проводиться на сільськогосподарських підприємствах зарубіжних країн, з якими встановлені партнерські стосунки у формі угод, контрактів, протоколів про наміри, договорів про співпрацю щодо організації та проведення практики при умові, що ця практика відповідає вимогам фахової підготовки студента.

01 вересня 2019 року Позивач була ознайомлена та особисто поставила підпис з умовами та нормами студентської практики на фермі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Німеччина. Остання не відмовилась від практики в галузі вирощування фруктів, а погодилась на стажування не за фахом. Твердження Позивача, що нею не порушувалась навчальна дисципліна, є невірним, так як вона проходила студентську практику, а не наймалася за трудовим договором як фізична особа.

Згідно інформації представника Товариства Біообст Гьорнітц та супервайзера ОСОБА_3 , практика студентки ОСОБА_5 була анульована 21 жовтня 2019 року, у зв`язку з порушеннями правил поведінки на фірмі: вживання алкогольних напоїв (щодня) та куріння в приміщенні; вирішувала сама кому і куди виходити на роботу; неадекватна поведінка - вночі перед робочим днем, коли всі сплять, напивалася і не давала спати іншим криками та голосною музикою; роботу виконувала незадовільно; на контакт не йшла, все вирішувала нецензурною лексикою і погрозами. Так як обов`язкові вимоги до поведінки під час проходження стажування в Німеччині не були нею дотримані, студентка була відправлена в Україну.

В умовах вищого навчального закладу честь кожного студента полягає в тому, щоб виховувати в собі високі моральні якості, досягти значних успіхів в оволодінні своєю спеціальністю, долати особисті недоліки. Проте, ОСОБА_1 , перебуваючи в навчальному процесі (проходження стажування), негативно поводилась, чим порушила норми поведінки студента.

Пунктом одинадцятим частини третьої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень: відраховує з закладу вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування осіб, які навчаються, з підстав, установлених цим Законом.

У наказу № 906/С «Про відрахування» від 01.11.2019 року, яким ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів, вказано, що підставою для відрахування є витяг з протоколу та рішення студентської Ради факультету ветеринарної медицини (Протокол № 16 від 31.10.2019 р.) ( а. с. 91-94 ).

01 жовтня 2020 року протокольно постановлено зарити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті на 02.11.2020 року ( а. с.123-125 ).

Справа неодноразово відкладалася з різних підстав, останнього разу розгляд справи було відкладено на 16 грудня 2020 року ( а. с. 136 ).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , кожний окремо, підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити позивачу в їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні наголосив, що він разом із позивачем ОСОБА_1 проходив практику на фермі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Німеччина у період з 01.09.2019 р. по 27.11.2019 р. На той час позивач була його дівчиною. Наголошував, що позивач не вчиняла жодного аморального проступку, які стали підставою для її відрахування. Зазначав, що ОСОБА_1 не вживала спиртних напоїв. Також, посилання супервайзера ОСОБА_3 , що практика студентки ОСОБА_5 була анульована 21 жовтня 2019 року, у зв`язку з порушеннями правил поведінки на фермі: вживання алкогольних напоїв (щодня) та куріння в приміщенні; вирішувала сама кому і куди виходити на роботу; неадекватна поведінка - вночі перед робочим днем, коли всі сплять, напивалася і не давала спати іншим криками та голосною музикою; роботу виконувала незадовільно; на контакт не йшла, все вирішувала нецензурною лексикою і погрозами не відповідає дійсності, так як ОСОБА_8 не проживала разом із позивачем в місці її поселення, остання проживала зовсім в іншому місці і лише раз на тиждень їздила за місцем проживання дівчат, з якими мешкала і сама позивач. В день під час роботи ОСОБА_8 також не була присутньою. Свідок зазначає, що таких дій, які зазначені супервайзером ОСОБА_9 , що стали підставою для відрахування позивача, остання не вчиняла.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_10 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що Наказом Білоцерківського національного аграрного університету № 566/С від 06.08.2016 ОСОБА_5 була зарахована з 01.09.2016 р. студенткою першого курсу денної форми навчання за напрямком 211 - ветеринарна медицина ОР бакалавр за державним замовленням ( а. с.4 ).

Згідно Угоди з організаційного забезпечення закордонної виробничої практики та стажування студентів, від 26 січня 2018 року ( а. с.109 ) студентка ОСОБА_1 проходила практику на фермі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Німеччина у період з 01.09.2019 р. по 24.11.2019 р., що підтверджується Витягом з Наказу № 563/С від 15 липня 2019 року про виїзд на стажування ( а. с. 6 ).

Витягом з протоколу № 16 засідання студентської Ради факультету ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету від 31.10.2019 року ухвалено підтримати пропозицію голови студентської ради факультету та рекомендовано студентській раді Білоцерківського національного аграрного університету, відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», Статуту Білоцерківського національного аграрного університету, Положенням про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти, - відрахувати з числа студентів університету, за порушення навчальної дисципліни, а саме, вчинення аморального вчинку під час проходження стажування у Німеччині студентку 3 (Б) курсу 2 групи ФВМ, ОСОБА_5 ( а. с. 7 ).

Підставою стала інформація представника Товариства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стосовно ОСОБА_5 , яка порушувала правила поведінки на фермі: вживання алкогольних напоїв (щодня) та куріння в приміщенні; вирішувала сама кому і куди виходити на роботу; неадекватна поведінка - вночі перед робочим днем, коли всі сплять, напивалася і не давала спати іншим криками та голосною музикою; роботу виконувала незадовільно; на контакт не йшла, все вирішувала нецензурною лексикою і погрозами. Оскільки обов`язкові вимоги до поведінки під час проходження стажування в Німеччині не були нею дотримані, студентка була відправлена в Україну.

Витягом з Наказу ректора БНАУ № 906/С від 01.11.2019 р. ОСОБА_5 була відрахована з 01.11.2019 р. з числа студентів університету за порушення навчальної дисципліни.

В наказі про її відрахування зазначено: керуючись ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», ст. 53 Закону України «Про освіту», п. 6.1. Статуту університету, п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування, та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.07.1996 р. № 245, п.п. 3.14.3. Положення «Про організацію освітнього процесу у Білоцерківському національному аграрному університеті», ухваленого Вченою радою університету від 07.07.2015 р., ОСОБА_5 , студентку З (Б) курсу 2 групи ФВМ, з 01.11.2019 р. відрахувати з числа студентів університету, за порушення навчальної дисципліни, а саме вчинення аморального вчинку під час проходження стажування у Німеччині. Підстава: витяг з протоколу № 16 засідання студентської Ради ФВМ БНАУ від 1.2019 р ( а. с.5 ).

Звертаючись до суду з позовними вимогами позивач наголошувала на тому, що за час проходження стажування в Німеччині, вона не порушувала навчальної дисципліни, не вчиняла ніяких аморальних проступків, а тому наказ про її відрахування з числа студентів БНАУ є незаконним і він повинен бути скасованим, а вона поновлена в числі студентів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 21 Конституції України визначено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 53 Конституції України держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Отже, у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх у своїх правах та перед законом, а справедливе застосування норм права повинно мати передусім недискримінаційний підхід, неупередженість.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина перша статті третьої Закону України «Про вищу освіту» передбачає, що державну політику у сфері вищої освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України та центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Згідно до ч.1 ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані:

1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти;

2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями;

3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», підставами для відрахування здобувача вищої освіти є:

1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою;

2) власне бажання;

3) переведення до іншого навчального закладу;

4) невиконання індивідуального навчального плану;

5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання;

6) інші випадки, передбачені законом.

Такі ж самі підстави відрахування здобувачів вищої освіти регламентовані п. 1 Розділу II Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також надання їм академічної відпустки.

В п. 6.1. Розділу VI Статуту БНАУ зазначено, що підставами для відрахування здобувачів вищої освіти є :

1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою;

2) власне бажання;

3) переведення до іншого навчального закладу;

4) невиконання індивідуального навчального плану;

5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання;

6) інші випадки, передбачені законом ( а. с. 8-31 ).

Згідно ч. 3 ст. 46 ЗУ «Про освіту», особа, відрахована з вищого навчального закладу до завершення навчання за відповідною освітньою програмою, має право на поновлення на навчання в межах ліцензованого обсягу вищого навчального закладу.

Зазначене міститься і в п. 6.1. Розділу VI Статуту Білоцерківського національного аграрного університету ( а. с. 22 ).

Отже, як Законом України «Про вищу освіту» так і Статутом БНАУ такими підставами для відрахування здобувачів вищої освіти, як вчинення аморального вчинку не передбачено, в тому числі під час проходження стажування.

Згідно Академічної довідки № 445, яка видана ОСОБА_5 вбачається, що остання виконала індивідуальний план навчання та не має академічної заборгованості за будь-якою дисципліною ( а. с.73-76 ).

Зазначене підтверджується і наявною в матеріалах справи заліковою книжкою студента ОСОБА_5 ( а. с. 77-80 ).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми.

Пунктом 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1996 року № 245, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 серпня 1996 року за №427/1452, встановлено, що студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв`язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров`я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Також, Міністерство освіти і науки України у листі № 1/9-495 від 21 жовтня 2015 року зазначило, що здійснення погодження визначених законом рішень з органами студентського самоврядування є обов`язком, а не правом вищих навчальних закладів. Тому, рішення, щодо якого органом студентського самоврядування не було надано погодження, або щодо якого ним було прийнято рішення про відмову у наданні погодження, про що надається письмове обґрунтування, не може бути введене в дію керівником вищого навчального закладу, зокрема, шляхом видання відповідного управлінського акта (наказу, розпорядження тощо).

Пунктом 5.8 Статуту БНАУ передбачено, що за погодженням з органом студентського самоврядування Університету, приймається рішення про відрахування студентів з Університету.

Отже, рішення приймається органом студентського самоврядування Університету, а не студентською радою факультету ветеринарної медицини БНАУ.

До того ж, при розгляді зазначеного питання позивач не була запрошена на засідання студентської ради факультету ветеринарної медицини, про що було встановлено в судовому засіданні та не спростовано з боку представника відповідача.

Також, з Витягу з протоколу № 16 від 31.10.2019 року засідання студентської ради факультету ветеринарної медицини БНАУ вбачається, що зазначений факультет ветеринарної медицини підтримав пропозицію голови студентської ради факультету та рекомендували студентській раді БНАУ відрахувати з числа студентів університету ОСОБА_5 за порушення навчальної дисципліни, а саме, вчинення аморального вчинку під час проходження стажування.

Однак, матеріали справи не містять такого рішення прийнятого студентською радою Білоцерківського національного аграрного університету, як передбачено Статутом БНАУ.

Отже, посилання в Наказі № 906/С від 01.11.2019 року, як підставу відрахування витяг з протоколу № 16 засідання студентської Ради ФВМ БНАУ від 31.10.2019 року на погляд суду є недоречним та безпідставним.

Крім того, суд надає критичної оцінки, інформації представника Товариства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 яка розглядалася на засіданні студентської ради факультету ветеринарної медицини БНАУ від 31.10.2019 року, на якому було заслухано голову студентської ради факультету ветеринарної медицини ОСОБА_13 стосовно того, що студентка ОСОБА_5 достроково припинила стажування у зв`язку із порушенням правил поведінки на фермі: вживання алкогольних напоїв (щодня) та куріння в приміщенні; вирішувала сама кому і куди виходити на роботу; неадекватна поведінка - вночі перед робочим днем, коли всі сплять, напивалася і не давала спати іншим криками та голосною музикою; роботу виконувала незадовільно; на контакт не йшла, все вирішувала нецензурною лексикою і погрозами. Оскільки обов`язкові вимоги до поведінки під час проходження стажування в Німеччині не були нею дотримані, студентка була відправлена в Україну, оскільки в матеріалах справи міститься інформація з вищевказаних питань від представника Товариства ОСОБА_11 яка датована лише 12.11.2019 року, тобто вже після того, як розглядалося зазначене питання 31.10.2019 року ( а. с. 107, 108 , 110, 111 ) та відповідно був виданий оскаржуваний наказ від 01.11.2019 року.

Також, з матеріалів справи не можливо було встановити, коли саме було відповідачем отримано інформацію стосовно позивача від супервайзера ОСОБА_3 ( а. с.100 ), так як зазначена інформація не містить відомостей дати її складання.

До того ж, на питання суду представник відповідача не змогла відповісти коли саме було її отримано та відповідно не було надано жодного доказу такого отримання, так як зазначений лист, на якому міститься відмітка з оригіналом згідно також не містить штампу відповідача та його реєстрація з вхідним номером.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Інших належних та допустимих доказів правомірності видання наказу про відрахування позивача з числа студентів з боку відповідача не надано.

Крім того, як встановлено під час розгляду справи, при проходженні практики відносно позивача поліція не викликалася та за порушення правил поведінки на господарстві штрафні санкції не застосовувалися, хоча керівник господарства має таке право, що міститься в листі роз`яснення стосовно вимог до поведінки, яких практикант має дотримуватися під час проходження стажування в Німеччині ( а. с. 95 ), з яким була ознайомлена позивач, про що свідчить підпис останньої.

Окрім цього, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні наголошував на тому, що ОСОБА_1 не вчиняла жодного аморального проступку, які стали підставою для її відрахування. З позивачем свідок разом проходив практику на фермі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Німеччина. Хоча він з позивачем мешкав в різних населених пунктах, однак з позивачем спілкувалися кожного дня як по телефону так і по відеозв`язу. Він не помічав за ОСОБА_1 щоб вона була в стані алкогольного сп`яніння, а також ні коли не помічав за нею агресії. Інколи вони зустрічалися вдень під час роботи і також він не помічав за позивачем неадекватної поведінки або сварок з будь-ким. Сама ж супервайзер ОСОБА_8 ніколи не була присутньою вдень, коли вони працювали, а також остання не проживали разом із позивачем в місці її поселення, остання проживала зовсім в іншому місці і лише раз на тиждень їздила за місцем проживання дівчат, з якими мешкала і сама позивачка. Вважає, якщо мали місце такі випадки, про які зазначала в інформації ОСОБА_8 йому було б відомо, як було б відомо і іншим студентам, які там проходили стажування. Наголошував, що інформація ОСОБА_3 не відповідає дійсності, так як остання не проживаючи з позивачем або поблизу останньої не мала можливості спостерігати за поведінкою позивача вночі ( щодня ).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 чт. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частина 1 статті 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки під час розгляду даної цивільної справи не було встановлено обставин, які б слугували відрахуванню позивача з числа студентів та винесення оскаржуваного наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем при звернені до суду судові витрати у сумі 840,80 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією ( а. с. 81 ).

На підставі викладеного та керуючись ст. 53 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про вищу освіту», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Білоцерківського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України про скасування наказу про відрахування з числа студентів університету та поновлення на навчанні, - задовольнити.

Скасувати наказ ректора Білоцерківського національного аграрного університету № 906/С від 01.11.2020 року про відрахування ОСОБА_5 з числа студентів університету та поновити ОСОБА_5 на навчанні студенткою 3 курсу Білоцерківського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України денної форми навчання за напрямком 211- ветеринарна медицина.

Стягнути з Білоцерківського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 840,80 гривень ( вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_5 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 );

Відповідач: Білоцерківський національний аграрний університет Міністерства освіти і науки України ( адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, м. біла Церква, пл. Соборна, 8/1, ЄДРПОУ: 0493712 ).

Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов