16 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Бондаренка К.Ю.,
представника позивача Корнієнко І.С. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про вилучення автомобілю після смерті інваліда, яким він був забезпечений через органи соціального захисту, -
Департамент соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про вилучення автомобілю після смерті інваліда, яким він був забезпечений через органи соціального захисту, посилаючись на наступне.
04 жовтня 2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , як інвалід війни першої групи, через органи соціального захисту в особі Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації (надалі - Департамент), відповідно до «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, (надалі - Порядок), була забезпечена автомобілем марки «Geely СК», тип - СЕДАН-В, колір синій, номер кузову НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2013. Цей автомобіль був зареєстрований у ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ УМВС України в Луганській області на підставі довідки органів соціального захисту, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САТ 376824 від 08.10.2013. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. На момент смерті строк фактичного користування автомобілем склав 04 роки 05 місяців 27 днів, тобто менш ніж 10 років. Спадкоємцем майнових прав та обов`язків померлої є її син - ОСОБА_2 , який повинен був добровільно повернути автомобіль у розпорядження Департаменту, але до теперішнього часу цього не виконав. 28 вересня 2018 року позивачем було складено акт вивчення стану експлуатації (перереєстрації, повернення) автомобіля, яким забезпечено інваліда безоплатно на пільгових умовах. Позивачем, відповідно до повідомлення відповідача було направлено запит до Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, на що отримано відповідь листом від 29.07.2018 за № 380-156/2701-4/4, що з питань повернення транспортного засобу ОСОБА_2 до Департаменту не звертався. Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 незаконно утримує у своєму володінні зазначений автомобіль.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Додатково пояснила, що інших доказів на підтвердження тих обставин, які викладені у позовній заяві позивач немає. Будь-яких клопотань стосовно доказів представник позивача не заявляла. Також пояснила, що про смерть ОСОБА_3 стало відомо з телефонного дзвінка її сина ОСОБА_2 .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Згідно із копією повідомлення про забезпечення автомобілем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1 , 04.10.2013 року отримала безкоштовно транспортний засіб.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ НОМЕР_3 від 08.10.2013, ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є власником транспортного засобу марки «Geely СК», тип - СЕДАН-В, колір синій, номер кузову НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2013.
Відповідно до копії довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 22.04.2013 № 1396, станом на 22.04.2013 за адресою: АДРЕСА_1 проживав позивач ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_3 .
Згідно із копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 17 грудня 1998 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Золоте Первомайського району Луганської області, був з 18.02.2011 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із копією довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи за відомостями відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради № 8588 від 14.03.2018 року, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була знята з реєстрації місяця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.03.2016 року у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання.
Згідно із копією довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи за відомостями відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради № 3527 від 08.04.2019 року, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був знятий з реєстрації місяця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 26.03.2014 року у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання.
Відповідно до копії листа Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації на адресу Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради № 380-156/2701-4/4 від 20.07.2018 «Про вилучення автомобіля у гр. ОСОБА_2 » повідомлено, що гр. ОСОБА_2 , який вибув на постійне місце проживання на тимчасово окуповану територію, з питання повернення транспортного засобу до Департаменту соціального захисті населення Херсонської обласної державної адміністрації не звертався.
З копії акту вивчення стану експлуатації (перереєстрації, повернення) автомобіля, яким забезпечено інваліда безоплатно на пільгових умовах, складеного 28 вересня 2018 року комісією працівників Управління праці та соціального захисту населення, затвердженого наказом Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації від 20 березня 2013 № 49, вбачається, що 04.10.2013 року особу з інвалідністю внаслідок війни, ОСОБА_3 було забезпечено автомобілем марки GEELY СК, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , безкоштовно. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла. Згідно з п.п. 16, 18 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» членом комісії телефоном запропоновано членам сім`ї померлого інваліда повернути до департаменту соціального захисту Херсонської ОДА автомобіль, яким був забезпечений інвалід, оскільки члени сім`ї ( ОСОБА_2 ) вибули до Автономної Республіки Крим. Станом на 28.09.2018 року автомобіль для вивчення стану експлуатації членами сім`ї померлої ОСОБА_3 не надано та до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради не повернуто.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року, Особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.
Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю і середньомісячний сукупний дохід сім`ї якого за шість місяців, що передують дню смерті особи з інвалідністю, не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики.
Відповідно до абзацу 9 пункту 16 вищевказаного Порядку, іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлої особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції Фонду вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю.
Відповідно до абзаців 11, 16 пункту 16 вищевказаного Порядку, в іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, вилучається або повертається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення чи органу соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції Фонду у повному комплекті.
Автомобіль, отриманий особою з інвалідністю, законним представником недієздатної особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду.
Суд звертає вагу на те, що підставами цього позову, тобто обставинами на які посилається позивач та які підлягають доведенню, є: 1) смерть ОСОБА_3 ; 2) наявність родинного зв`язку матері та сина між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; 3) успадкування ОСОБА_2 майнових прав та обов`язків після смерті ОСОБА_3 ; 4) незаконне утримання ОСОБА_2 автомобілю після смерті ОСОБА_3 .
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Перш за все, суд звертає увагу на те, що належним доказом на підтвердження факту смерті фізичної особи є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та/або свідоцтво про смерть.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своєї постанові від 05 грудня 2018 року по справі № 713/1817/16-ц.
Представником позивача не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_3 , якій було видано автомобіль, померла. Посилання представника позивача на те, що відомості про смерть цієї особи були отримані в ході телефонної розмови з відповідачем, є повністю необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами.
Також, суд зазначає, що представником позивача не було надано доказів того, що відповідач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 і інших спадкоємців немає.
Крім того, представником позивача не було надано доказів того, що відповідач був членом сім`ї ОСОБА_3 станом на 30.03.2018 або проживав разом з нею станом на цю дату, коли за твердженням позивача вона померла. Відповідно, представником позивача не було надано доказів того, що саме відповідач станом на час розгляду справи є володільцем спірного автомобіля та має обов`язок по його поверненню.
Таким чином, у задоволенні позову належить відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову було відмовлено, у зв`язку із чим судових витрат, які підлягають розподілу, у справі немає.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -
Відмовити у задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про вилучення автомобілю після смерті інваліда, яким він був забезпечений через органи соціального захисту.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У повному обсязі заочне рішення складено та підписано 16 січня 2020 року.
Суддя Д.Б. Баронін