Справа № 627/1137/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2020 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Каліберди В.А.,
з участю секретаря - Ніколайчик А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу, -
До Краснокутського районного суду Харківської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою про повернення боргу.
В позовній заяві позивач зазначив, що в березні 2017 року між позивачем та відповідачам був укладений договір позики, згідно якого, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі вісім тисяч гривень, які відповідач зобов`язувався повернути строком до 25 жовтня 2017 року, але до теперішнього часу своїх зобов`язань не виконав, в зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі 8000 та судовий збір в розмірі 768,40 грн.
В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв`язку з наступним.
Як вбачається з розписки наданої ОСОБА_3 , останній зайняв у ОСОБА_1 грошовій кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень, які відповідач зобов`язувався повернути строком до 25 жовтня 2017 року, але до теперішнього часу вказану суму не повернув, тобто не виконав своїх зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За нормами ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стаття 1047ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Згідно ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Виходячи зі встановлених обставин та наявних у справі доказів, суд вважає, що розписка ОСОБА_2 , власноручне написання та підписання якої ніким не оспорюється, як борговий документ, свідчить про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджує факт укладення договору, і засвідчує отримання боржником від позивача певної грошової суми.
На підставі викладеного, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в зв`язку з чим суд у примусовому порядку стягує з відповідача на користь позивача вищевказану суму боргу.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в сумі 768,20 грн.
На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. 11, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 суму боргу в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
ОСОБА_1 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 .)
ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ В.А. Каліберда