Справа № 589/5193/19
Провадження № 2-о/589/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що при зверненні до Шосткинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, було встановлено невідповідність прізвища в свідоцтві про розірвання шлюбу, де вказано прізвище заявника « ОСОБА_2 », та в трудовій книжці заявника, де її прізвище вказане як « ОСОБА_3 ». Відповідно ж до паспорта громадянина України прізвище заявника « ОСОБА_3 ». В зв`язку з наведеним у заявника виникла необхідність для звернення до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надавала до суду заяву, в якій підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення стосовно позову, в яких чіткої думки стосовно заяви ОСОБА_1 не висловив, прохав слухати справу за його відсутності.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.01.1995 року в порядку окремого провадження суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України прізвище заявника на українській мові вказане, як « ОСОБА_1 », а на російській « ОСОБА_1 ».

Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копії свідоцтва про розірвання шлюбу, 15 жовтня 1988 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_2 ». Після розірвання шлюбу 02 квітня 1999 року заявник залишила прізвище « ОСОБА_2 ».

10 листопада 1986 року була видана трудова книжка НОМЕР_1 , в якій всі ідентифікуючі особу дані записані російською мовою. Так, в ній вказано, що власником цієї трудової книжки є « ОСОБА_7 », в подальшому прізвище змінено на « ОСОБА_3 ».

Крім того, дані стосовно дати народження, місця і часу роботи заявника зазначені в трудовій книжці, збігаються з даними зазначеними в довідці наданій з підприємства, на якому вона працювала, та в копіях вищезазначених документів.

Таким чином, проведений аналіз вищевказаних документів дозволяє суду дійти висновку про те, що трудова книжка НОМЕР_1 дійсно належить саме заявнику, а розбіжність в написанні її прізвища викликана неправильним перекладом її прізвища з російської на українську мову.

Таким чином, беручи до уваги норми закону та, зважаючи на ті обставини, що встановлення факту належності вищезазначеного документу має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє заявнику реалізувати право виходу на пенсію, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 293, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 ) трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 10 листопада 1986 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко