Справа № 161/9830/17
Провадження № 2-р/161/14/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Олексюка А.В.,
при секретарі Самсонюк Ю.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, -
ОСОБА_1 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з заявою про роз`яснення рішення суду Волинської області від 07 серпня 2018 року у справі №161/9830/17 за позовом ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню
В обґрунтування заяви вказує, що через нечітке формулювання рішення від 07 серпня 2018 року, позивач має можливість маніпулювати при зарахуванні коштів. На переконання заявниці (відповідача), кошти інфляційних втрат та 3% річних, що примусово стягують з останньої, згідно виконавчого листа, виданого 17 жовтня 2018 року, позивач скеровує на покриття заборгованості за 2000-2012 роки, що, як стверджує ОСОБА_1 є порушенням фінансової дисципліни.
Частиною 3 статті 271 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.
З врахуванням приписів ч. 3 ст. 271 ЦПК України заява розглядається без виклику учасників справи та державного виконавця.
Розглянувши заяву та додатки до неї, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 258 ЦПК України, судові рішення викладаються у формі ухвали, рішення, постанови або судового наказу.
Пунктом 1 статті 271 ЦПК України регламентовано, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Відповідно до п. п. 13, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" при роз`ясненні рішення суд в ухвалі викладає більш повно і ясно частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду; суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення і не вправі вирішувати питання, які не були предметом судового розгляду. Суд може лише змінивши форму викладення більш повно і ясно навести частини рішення, що викликають певні труднощі для розуміння. Суд при роз`ясненні судового рішення не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, чи змінювати його зміст. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Таким чином роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного (приватного) виконавця, що виконує це судове рішення.
У своїй заяві заявник не навів будь-яких заслуговуючих на увагу доводів, які б вказували на наявність труднощів у розумінні всього судового рішення, яке він просить роз`яснити, чи окремих його частин.
Аналіз тексту рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2018 року не дає підстав вважати, що його зміст в цілому чи окремих його положень є незрозумілим чи неясним або таким, що може викликати неоднозначне його трактування. Сам факт наявності у заявниці (відповідача) сумнівів щодо належності виконання рішення, а саме скерування, на її переконання, примусово стягуваних з неї сум інфляційних втрат та трьох відсотків річних на покриття заборгованості за 2000-2012 роки, не вказують на незрозумілість рішення суду.
Разом з тим, резолютивна частина рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2018 року чітко передає зміст позовних вимог заявлених у позовній заяві, а тому на підставі ст.ст.11-12 ЦПК України, суд розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін.
Також, в своїй заяві відповідач позивач фактично просить заново оцінити доводи відповідача з урахуванням Постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 у справі №712/8916/17, і в результаті змінити та доповнити резолютивну частину рішення, що прямо заборонено ст. 221 ЦПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для роз`яснення вказаного рішення суду, яке є повністю зрозумілим, відсутні, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2020 року слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 271 ЦПК України, суд, -
Відмовити ОСОБА_1 у роз`ясненні рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області №161/9830/17 від 07 серпня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк