Справа № 365/351/20
Номер провадження: 2/365/252/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.12.2020 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Денисенко Н.О.

секретар

судового засідання Матвієнко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,

В С Т А Н О В И В:

4 вересня 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Натепер вони проживають окремо. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей та ними не цікавиться. Вона працює та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на належне забезпечення дітей, в тому числі, розвиваючими іграшками, сезонним одягом, харчуванням, ліками та гігієнічними засобами,

Їй відомо, що відповідач має задовільний стан здоров`я. Змінює місце роботи, працює без офіційного оформлення трудових відносин, тобто має нерегулярний мінливий дохід. Стягнення з нього не проводяться, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1800,00 грн на кожну дитину щомісячно, а всього 3600,00 грн, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У відзиві на позов ОСОБА_2 позовні вимоги визнає частково у розмірі по 1000,00 грн на кожну дитину щомісячно. Визначення аліментів у більшому розмірі поставить його у скрутне матеріальне становище. Він є учасником бойових дій. Після демобілізації тривалий час він не міг офіційно працевлаштуватися, кошти заробляв тимчасовими підробітками. Практично щомісячно він надсилає позивачу грошові кошти на утримання дітей в розмірі від 1000,00 грн до 2000,00 грн. Позивач проживає в їхньому спільно придбаному будинку із дітьми та іншим чоловіком. При цьому вони користуються його пільгами при оплаті комунальних платежів. Він проживає окремо, в будинку, який придбав за кошти своєї матері. Пільгами учасника бойових дій не користується.

Заявлений позивачем розмір аліментів є необґрунтованим та нереальним для нього. Тому, враховуючи його майновий стан, стан здоров`я та реальні можливості його працевлаштування, просить визначити аліменти на дітей у розмірі по 1000,00 грн на кожну дитину щомісячно та звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасника бойових дій.

У відповіді на відзив позивач просить не приймати відзив до уваги, оскільки у ньому зазначені особи, які не є сторонами у справі. При цьому акцентує увагу на зазначення прізвища сторін як « ОСОБА_5 ». Твердження відповідач про надання щомісячно допомоги на дітей у розмірі 1000,00-2000,00 грн спростовуються випискою із карткового рахунку, відкритого у ПАТ КБ «Приватбанк» на їхню дочку ОСОБА_6 , відповідно до якого останній платіж надійшов на двох дітей 16.06.2020 у розмірі 980,00 грн. Тобто 5 місяців поспіль він не надає ніякої матеріальної допомоги, у тому числі й перед навчальним роком, та не спілкується з дітьми, усунувшись таким чином від виконання батьківських обов`язків.

Як вбачається із відзиву, відповідач офіційно не працевлаштований. При цьому має задовільний стан здоров`я, оскільки він служив у Збройних Силах України. Проживає у Київській області. Середня заробітна плата для штатних працівників по Україні у жовтні 2020 року становить 12174,00 грн, по Київській області 12905,00 грн, у м. Києві 17494,00 грн. отже заявлений нею розмір аліментів на дітей 3600,00 грн не буде перевищувати 1/3 частини можливого середнього доходу відповідача та буде відповідати вимогам ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач же не обґрунтував та не мотивував визначений ним розмір 2000,00 грн як достатній на двох дітей на місяць.

Відповідач у запереченнях на відповідь позивача на його відзив зазначає, що він категорично не згоден із мотивами відповіді та правою аргументацією позивача, яка при визначенні розміру аліментів спонукає суд звернути увагу не розмір середньомісячної заробітної плати у Київській області, а не на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це прямо передбачено ст.ст. 182-184 СК України. Крім того, позивач не враховує положення ч. 6 ст. 7 СК України, а саме, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Позивач отримує заробітну плату в мінімальному розмірі 3823,75 грн, відповідно на дітей має витрачати 1/3 частини від її заробітку, тобто загалом 1274,58 грн (на одну дитину -637,29 грн). При цьому із нього намагається стягнути по 1800,00 грн на кожну дитину, що у 2,82 рази більше, ніж її витрати на дітей. Отже просить визначити аліменти на дітей у розмірі по 1000,00 грн на кожну дитину.

У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав частково.

В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Також пояснила, що зі слів їхнього спільного знайомого, який працює разом із відповідачем, заробітна плата останнього складає 400,00 грн у день. При цьому він працює без вихідних.

В судовому відповідач надав пояснення, які повністю відтворюють зміст його відзиву на позов. Зазначив, що він працює по вільному найму та його середньомісячна заробітна плата складає приблизно 4000,00 грн. Крім грошових коштів, які він надавав позивачу на утримання дітей, він також давав дітям гроші.

Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із позивачем (а.с.5, 6, 7, 8, 54 - копії свідоцтв про шлюб та про народження, довідок).

Відповідач є особою працездатного віку та учасником бойових дій. Доказів щодо стану здоров`я, щодо майнового стану, щодо неможливості працевлаштуватися та щодо його доходів не надав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Так згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Також чинне законодавство не обмежує батьків в утриманні дітей лише стягненням коштів за рішенням суду, тому надання відповідачем грошових коштів дітям є його добровільним бажанням щодо здійснення своїх батьківських обов`язків та не залежить від виконання ним рішення суду.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що батько, який згідно з чинним законодавством зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, належним чином не виконує цього обов`язку.

Оскільки діти сторін проживають разом із матір`ю, а відповідач є їхнім батьком та на нього покладено обов`язок щодо утримання й матеріального забезпечення своїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, при визначенні розміру аліментів суд враховує усі істотні обставини справи та вбачає за необхідне стягнути із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України, яка вбачається необхідною для потреб дітей.

При цьому суд враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році: з 1 липня 2318,00 грн, з 1 грудня 2395,00 грн.

Чинне законодавство не обмежує батьків в утриманні дитини лише стягненням коштів за рішенням суду, є добровільним бажанням відповідача щодо здійснення своїх батьківських обов`язків та не залежить від виконання ним рішення суду.

На підставі ст. 430 ЦПК України вбачається за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Позивач звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору на п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасника бойових дій не вбачається, оскільки цясправа не пов`язана з порушенням його прав. Отже підлягає до стягнення із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 150, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України, у розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. на кожну дитину щомісячно, а всього 3000 (три тисячі) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 4 вересня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду в частині присудження аліментів у межах суми платежу за один місяць у розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. на кожну дитину підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 24 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Н.О. Денисенко