Справа № 183/4434/20
№ 2/183/3066/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.

за участі секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

встановив:

позивач звернулася до суду з означеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином ОСОБА_3 , трьох років.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 22 жовтня 2016 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого мають малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні. Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Добровільно надавати кошти на утримання дітей, відповідач відмовляється, також він не приймає жодної участі в утриманні дружини до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою судді від 11 вересня 2020 року відкрито провадження у справі.

Від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить цивільну справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою, про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у його відсутність та у відсутність відповідача, у задоволенні позовних вимог, просить відмовити у повному обсязі.

Також, представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 22 жовтня 2016 року між відповідачем та позивачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з часу припинення шлюбно-сімейних відносин проживають разом з матір`ю.

За судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2020 року, справа № 183/1274/20, з відповідача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02 березня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ј частки зі всіх видів його заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 лютого 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, окрім зазначеної вимоги позивача щодо її утримання до досягнення сином трирічного віку з доходу (заробітку) відповідача вже відраховуються аліменти за судовим наказом в розмірі 1/3 частки від заробітку та за рішенням суду ј частка від заробітку на утримання дітей, що становить більше 50 % його доходу.

Відповідно до довідок про доходи з місця роботи, наданих ТзОВ «Комтек Плюс», на якому працює відповідач, на посаді машиніста з 17 грудня 2018 року, його середньомісячна заробітна плата становить, 5628,78 грн. на місяць, де 1097,61 грн. складає податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Також, бухгалтерією підприємства проводиться відрахування за виконавчими листами у розмірі 50 % від його заробітку. Таким чином, на заробітну картку відповідача перераховується лише 2265,58 грн., що є не значними коштами для проживання та не відповідають розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 грудня 2020 року становить 2270 грн. на місяць. Працевлаштуватися до іншого місця роботи та мати додатковий дохід він не має можливості через свій незадовільний стан здоров я.

Крім того, відповідач зазначає, що він має хронічне захворювання діагноз «Хронічний двосторонній пиелеонефрит, глухоуність 3-го ступеню» на яке страждає з народження, а слухопротезуванню не підлягає. Через хворобу він має необхідність у постійних обстеженнях та прийманні ліків, які необхідні для підтримання його нормальної життєдіяльності.

На теперішній час відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей, через те, що розмір утримань на одну дитину менший ніж передбачено законом, а саме в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який станом на 01 грудня 2020 року складає 2395,00 грн. на місяць для дітей віком від 6 до 18 років та 1921,00 грн. на місяць для дітей віком до 6 років. Таким чином у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , їх виконання є неможливим.

Тому, представник відповідача просить суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7-8).

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг трьох років, зареєстрований та проживає разом з матір`ю (а.с. 11).

Відповідно до довідки про доходи, виданої ОСОБА_2 , останній працює машиністом-екструдером в ТзОВ «Комтек Плюс», загальна сума доходу за період з січня 2020 року по червень 2020 року, склала 28133,65 грн., з них сплачені аліменти 11607,57 грн., загальна сума доходу за період з травня 2020 року по жовтень 2020 року, склала 33772,68 грн., з них сплачені аліменти 13782,68 грн.

Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.1,2, 4 ст.84 СК України).

Приписами ч.6 ст.84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Відповідно до судового наказу 183/1274/20, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02.03.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь матері дітей ОСОБА_7 , в розмірі ј частки зі всіх видів його заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.02.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Також, суд враховує, що звертаючись з позовом про стягнення на своє утримання аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, ОСОБА_1 не обґрунтувала заявлений розмір аліментів, їх достатність та співрозмірність з огляду на життєві потреби.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_6 проживає з матір`ю (позивачем), а також враховуючи, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини коштів до досягнення дитиною трьох років.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який сплачує ще аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/12 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 14 серпня 2020 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП не відомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в тридцяти денний термін з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока