РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

15 січня 2020 року Справа № 561/1025/19

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі судового засідання Расевич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, укладеного 17 листопада 2014 року Локницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя у сторін не склалось, через відсутність взаємопорозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Причиною розірвання шлюбу є те що від часу укладання шлюбу стосунки між сторонами погіршилися, почастішали сварки та конфлікти, ініціатором яких був відповідач. Протягом двох років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Подальше збереження шлюбу є недоцільним, примирення між сторонами є неможливим.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву від 03 січня 2020 року, отриману судом 09 січня 2020 року, за змістом якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги просила задоволити, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву від 08 січня 2020 року, в якій просив розглянути справу без його участі у якій повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданного 17 листопада 2014 року, виконавчим комітетом Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області вбачається що 17 листопада 2014 року, зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №10 (а. с. 6).

Під час шлюбу у сторін народилась дочка, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 08 вересня 2015 року Локницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 10 (а. с. 7).

Згідно позовних вимог Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. У судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають на протязі двох років, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї.

Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивачка скористалась даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони упродовж тривалого часу шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим, оскільки це суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення.

Спору щодо поділу майна у сторін немає.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги відсутність погодження сторін щодо примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, та їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині визначення місця проживання дочки сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд виходить з того, що з досліджених у судовому засіданні матеріалів позовної заяви вбачається, що між сторонами відсутній спір щодо її місця проживання.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. За змістом ст. 160 Сімейного кодексу України місцем проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У позовній заяві позивачка просила залишити проживати разом із собою дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач з приводу цього не заперечує, суд вважає, що в цій часині позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач змінила своє прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_1 " у зв`язку з реєстрацією шлюбу (а. с. 6) та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, про що заявила позовну вимогу, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що в цій частині позовні вимоги також підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою є підставними та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути документально підтвердженні судові витрати які складаються із судового збору.

З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: с. Кутин Зарічненського району Рівненської області), зареєстрований 17 листопада 2014 року Локницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 10.

Місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити за місцем проживання матері, ОСОБА_1 .

Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_1 відновити її дошлюбне прізвище - " ОСОБА_4 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп., понесених нею судових витрат при поданні позовної заяви.

Після набуття рішенням законної сили надіслати його до Зарічненського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя А. В. Дідик