Справа № 740/3236/20
Провадження № 2/740/1123/20
22 грудня 2020 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Гагаріної Т.О.,
за участі секретаря судових засідань Полторацької В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ніжині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Позов мотивував тим, що 17.06.1995 року він, ОСОБА_1 на підставі ордеру на житлове приміщення №64 від 23.05.1995 вселився в квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із однієї житлової кімнати, житловою площею 17,6 кв.м. Крім нього в дані квартирі зареєстрований з 2000 року син ОСОБА_2 , який є повнолітнім. Однак син не проживає в даній квартирі понад шість місяців без поважних причин про що складено акт про непроживання за його місцем реєстрації. Зазначив, що відповідач з моменту реєстрації в даній квартирі не проживав жодного дня, а реєстрація була формальною. Особисті речі відповідача в квартирі відсутні, в оплаті комунальних послуг він участі не приймає, перешкод у користуванні квартирою з його сторони не вчинялося. Вказав, що факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне користування майном, бажає скористатись правом на приватизацію майна але реєстрація відповідача заважає це зробити.
Просив суд визнати ОСОБА_2 ,1979 року народження, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.08.2020 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву та розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за останньою відомою суду адресою, яка є його адресою реєстрації: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою (а.с.29).
Згідно ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України).
Суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання, однак поштовий лист повернувся до суду без вручення з відмітками листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.18).
Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України (а.с.20).
Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача ОСОБА_2 до суду не надходило.
З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав:
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно ст.18 Житлового кодексу України (далі ЖК України) управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.
Відповідно до ст.15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення.
Згідно ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.
Судом при розгляді справи встановлено, що згідно ордеру №64 від 23.05.1995 року, який був виданий відповідно до рішення виконкому Ніжинського міської Ради народних депутатів від 23.05.1995 №147 на ім`я ОСОБА_1 була надана квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7). Єдиним наймачем квартири відповідно до вказаного ордеру був ОСОБА_1 .
На даний час у вказаній квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_1 (1969 року народження) та його син ОСОБА_2 (1979 року народження), що підтверджується довідкою (а.с.9).
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 більше півроку не проживає у вказаній квартирі, квартирою не цікавиться, за комунальні послуги не сплачує, участі в її утриманні не приймає, його речі у квартирі відсутні.
Факт не проживання відповідача у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується актами від 30.06.2020, 14.11.2020 та 27.11.2020 (а.с.8,38,39).
Правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і врегульовані ст. ст.71,72 ЖК України.
Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої та частиною четвертою ст.71 цього кодексу.
Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом.
Поважності причин відсутності відповідача в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 не встановлено.
Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
ОСОБА_3 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 більше шести місяців, належні заходи по утриманню майна не вживає, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 840,80 грн. судового збору, однак ним не ставиться питання про відшкодування понесених судових витрат. Таким чином судові витрати підлягають залишенню за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71-72, 163 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_2 , 1979 року народження (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Т.О. Гагаріна