Справа № 369/280/20
Провадження №2/369/2202/20
УХВАЛА

про залишення без руху

15.01.2020 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про усунення перешкод та поділ спільної часткової власності в натурі , -

В С Т А Н О В И Л А :

11.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про усунення перешкод та поділ спільної часткової власності в натурі.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як розяснено в п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно достатті 8Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору зазначив, що на даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки тривалий час відповідач не сплачує їй аліменти на утримання дитини, та має заборгованість по аліментах станом на 28.05.2019 року у розмірі 18 000 гривень, про що свідчить довідка про заборгованість Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві від 28.05.2019 року.

Однак, указані документи не підтверджують рівень доходів ОСОБА_1 , а тому встановити чи перевищує розмір судового збору 5% розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік не вбачається можливим.

Окрім того, довідка щодо заборгованості з аліментів складена станом на 28.05.2019, тобто заборгованість існувала на період травня 2019 року, а не станом на даний час подання позову. Даних щодо того, чи існує указана заборгованість з боку ОСОБА_2 та чи ухиляється він від сплати аліментів станом на день подання позову, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано належних та достатніх доказів щодо підтвердження її скрутного матеріального становища, у зв`язку з чим позивач можливо не здатний сплатити суму судового збору, встановленого законодавством України, суддя відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не вбачає підстав для задоволення не підтвердженого клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р., в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, відмова позивачеві у задоволенні необґрунтованого клопотання про звільнення її від сплати судового збору, як це передбачено законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Необхідно зазначити, що відповідно до правил ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати будуть стягнуті з відповідача на користь позивача.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Розглянувши матеріали позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову.

Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, позивачем в поданій позовній заяві висунуто вимоги про виділ в натурі майна, що належить сторонам у справі на праві спільної часткової власності.

Спірні правовідносини регулюються ст. 364 ЦК України і складають зміст права спільної власності, як це регламентовано Книгою 3 Розділом 1 Главами 23, 26 ЦК України.

Отже, між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, який за своїм правовим змістом є майновим й зокрема стосується виділення в натурі частини з цього майна. Зазначене стосується здійснення права спільної часткової власності. Наслідком виділення частки з нерухомого майна в натурі є припинення права спільної часткової власності.

Відповідно до вимог п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» фізичною особою сплачується судовий збір за подачу до суду позовної заяви з майновою вимогою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за вимогу немайнового характеру поданою фізичною особою справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно позовних вимог позивач просить 1) зобов`язати ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 не створювати перешкоди ОСОБА_1 зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 у користуванні, володінні та розпорядженні 1/2 частки земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер № :004:0087, загальною площею 0, 18 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 1/2 частки земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер № :004:0088, загальною площею 0, 18 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд шляхом безперешкодного доступу до земельних ділянок; 2) зобов`язати ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 не змінювати межі земельних ділянок; 3) У порядку поділу спільної часткової власності виділити в натурі ОСОБА_1 зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 1/2 частку земельної ділянки яка розташована за адресою : АДРЕСА_3 , кадастровий номер № :004:0087, загальною площею 0, 18 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 1/2 частку земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер № :004:0088, загальною площею 0, 18 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 4) У порядку поділу спільної часткової власності виділити в натурі ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 : 1/2 частку земельної ділянки яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , кадастровий номер № :004:0087, загальною площею 0, 18 га за цільовим призначенням для будівництва в обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 1/2 частку земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер № :004:0088, загальною площею 0, 18 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В позовній заяві міститься дві вимоги немайнового характеру та вимоги майнового характеру.

Отже, вивчивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку: позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1536,8 грн. за вимоги немайнового характеру.

Окрі того, з урахуванням викладеного вище, позивачу необхідно визначити ціну позову для позовних вимог майнового характеру, подати докази на підтвердження дійсної вартості спірного нерухомого майна та сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру, відповідно до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір»

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 49, 136, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ "Про судовий збір" суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про усунення перешкод та поділ спільної часткової власності в натурі - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В. Дубас