Справа № 591/8154/20
Провадження № 2-о/591/251/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.

з участю секретаря cудового засідання Терещенко М.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку окремого провадження цивільну справу № 591/8154/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та просить видати стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис на строк до шести місяців, яким заборонити йому перебувати в місці спільного з нею проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити йому наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , навчання роботи, інших місць частого відвідування; заборонити йому особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити йому вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву мотивує тим, що з 21 серпня 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання останній постійно ставив у скрутне економічне становище їхню сім`ю, зловживав алкоголем, образливо та нецензурно висловлювався щодо неї та близьких людей. Після того, як заявниця прийняла рішення про припинення шлюбних відносин останній систематично вчиняє насильницькі дії відносно неї та її рідних, морально її принижує. Ці діяння мають характер мордувань і поєднані з фізичним та психологічним насильством. Вона неодноразово зверталась до поліції із заявами про переслідування її ОСОБА_2 та за фактом пошкодження речей та майна, проте погрози з боку ОСОБА_2 не припинились.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 21 грудня 2020 року на 08-годину 00 хв.

21 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 24 грудня 2020 року на 08-годину 30 хв. за клопотанням заінтересованої особи.

В судовому засіданні заявниця підтримала заяву. Заінтересована особа заперечив проти задоволення заяви, посилаючись на недоведеність обставин систематичності погроз та на те, що вказаний припис порушить права заінтересованої особи як батька по відношенню до спільної з заявницею дитини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 21 серпня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 17, 27).

Станом на день звернення до суду з даною заявою сторони перебувають в процесі розлучення (а.с. 20-22, 23).

10 листопада 2020 року від ОСОБА_1 до Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення, що чоловік ОСОБА_2 побив її та її вітчима, поводив себе агресивно та пошкодив майно в квартирі (а.с. 6).

Як вбачається з висновку спеціаліста КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» від 10 листопада 2020 року, за наслідками огляду ОСОБА_3 , вітчима заявниці, встановлено діагноз забій носа (а.с. 10).

19, 23 листопада 2020 року та 06 грудня 2020 року ОСОБА_1 також зверталася до відділу поліції з повідомленнями про те, що ОСОБА_2 постійно їй погрожує, ламає речі заявниці, залив клеєм замок вхідних дверей, викручує пробки в під`їзді, вимикає світло, пошкодив ручку від вхідних дверей до помешкання (а.с. 5, 7, 8, 9).

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 , суд вважає, що заявник, як жертва домашнього психологічного і фізичного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Суд вважає непереконливими доводи заінтересованої особи в заперечення проти задоволення заяви про порушення його права на спілкування з дитиною, оскільки суду не надано доказів на підтвердження обставин встановленого порядку та способу участі ОСОБА_2 у вихованні дитини, а також обставин перешкоджання у здійсненні такого права.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 259, 350-1 350-6 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорошівка, Ямпільського району, Сумської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 :

1) перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) наближатися на відстань ближче ніж 1 км до місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , до місця роботи за адресою: АДРЕСА_3 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та місця частого відвідування за адресою: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, буд. 124, дитячий ясла-садок № 3 «Калинка»;

3) особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4) вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести за рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.

Суддя А.С. Северинова