ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м.Суми

Справа №589/3117/18

Номер провадження 22-ц/816/85/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Орлова І. В.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - керівник Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської обласної ради, Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у м. Шостка»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу керівника Шосткинської місцевої прокуратури

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2019 року, постановлену у складі судді Євдокімової О.П., у приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року керівник Шосткинської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської обласної ради, Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» (далі - КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка») до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» заподіяну шкоду в розмірі 9399,60 грн та стягнути судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказом в.о. директора КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» ОСОБА_1 № 9-к від 23 січня 2017 року ОСОБА_2 звільнено з посади фельдшера-лаборанта у зв`язку зі зміною істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 06 червня 2017 року у справі 589/552/17 визнав незаконним наказ в.о. директора КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» ОСОБА_1 № 9-к від 23 січня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_2 », поновив ОСОБА_2 на посаді фельдшера-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка».

Апеляційний суд Сумської області рішенням від 10 серпня 2017 року вказане рішення місцевого суду від 06 червня 2017 року змінив: поновив ОСОБА_2 на посаді фельдшера-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка»; стягнув з КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 9399, 60 грн.

На виконання вказаних рішень судів наказом директора КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» № 49-к від 06 червня 2017 року ОСОБА_2 поновлено на посаді фельдшера-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії з 24 січня 2017 року та їй виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 9399, 60 грн.

Таким чином, внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_2 . Сумській обласній раді та КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» завдано шкоду у розмірі 9399,60 грн.

Органами, уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, в даному випадку виступають Сумська обласна рада та КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка». Однак, останніми до часу звернення прокурора до суду з позовом не вжито жодних заходів щодо стягнення зі ОСОБА_1 завданої нею шкоди внаслідок незаконного звільнення працівника. Крім того, управління майном Сумської обласної ради повідомило про відсутність підстав та наміру щодо звернення до суду з відповідним позовом, у зв`язку з чим прокурор звертається до суду з цим позовом для захисту економічних інтересів держави.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 12 листопада 2019 позов керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської обласної ради, Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» залишив без розгляду.

В апеляційній скарзі керівник Шосткинської місцевої прокуратури, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що прокурором у позовній заяві чітко зазначено про необхідність захисту економічних інтересів держави, оскільки внаслідок звільнення ОСОБА_2 яке в подальшому судом визнано незаконним, заподіяно збитки позивачам, один з яких є засновником іншого, що є неприбутковою організацією та утримується за рахунок коштів обласного бюджету. В даному випадку Сумською обласною радою до справи долучався акт проведення службового розслідування від 20 квітня 2018 року, як один із доказів на підтвердження того, що підстави для самостійного звернення до суду відсутні з огляду на відсутність вини відповідача.

Вважає, що сам факт незвернення до суду позивачів про стягнення збитків внаслідок незаконного звільнення працівника до відповідача в порядку регресу, як це передбачено трудовим законодавством України, свідчить про те, що позивачі неналежно виконують свої повноваження щодо стягнення коштів до бюджету, у зв`язку з чим у прокурора виникли обґрунтовані підстави для захисту економічних інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Вказує, що аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18, яка судом першої інстанції під час постановлення спірної ухвали проаналізована не була.

Зазначає, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивачі не здійснюють захист своїх інтересів. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі № 924/349/18, від 16 квітня 2019 року у справі № 910/3486/18.

На думку, прокурора, місцевим судом не враховано, що ні ст. 131-1 Конституції України, ні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ні ст. 56 ЦПК України, які єдині в своєму змісті визначають виключно правові засади представництва прокурором інтересів держави в суді, не вимагають від прокурора надання доказів нездійснення чи неналежного здійснення повноважень позивачами.

Вважає, що у разі виникнення у суду першої інстанції обґрунтованих сумнівів щодо наявності у прокурора повноважень або ж підстав для представництва інтересів держави в суді, могли бути застосовані приписи ст. 185 ЦПК України щодо залишення позовної заяви без руху, а не щодо залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Від Сумської обласної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що прокурором не надано належного обґрунтування підстав для звернення до суду та не доведено порушення інтересів держави, які мають бути захищені, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Від КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що прокуратура не може самостійно звернутися до суду, оскільки власник КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» в особі Сумської обласної ради належним чином виконав всі покладені на нього функції щодо захисту державних інтересів, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Сумської обласної прокуратури Вортоломей І.Г., яка підтримала апеляційну скаргу, представників Сумської обласної ради Мезенцеву О.П., КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» Ковбасу М.В., відповідача ОСОБА_1 , які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та залишаючи позов на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор не навів чіткого і законного обґрунтування підстав здійснення представництва інтересах держави в особі Сумської обласної ради, КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» у суді, не надав належних та допустимих доказів неналежного здійснення цими органами своїх повноважень, відтак прокурор не має повноважень на ведення справи в суді.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 3 та 4 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, судом першої інстанції положення статті 185 ЦПК до позовної заяви прокурора не було застосовано. Провадження у справі відкрито 27 липня 2018 року. Тобто судом фактично було підтверджено підстави для представництва прокурора в даній справі.

Судом першої інстанції не взято до уваги також те, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. Зазначена підстава стосується випадку, коли позовна заява, подана від імені заінтересованої особи представником, який не має повноважень на ведення справи у суді (відсутні правовстановлюючі документи, що їх підтверджують), а тому така позовна заява не може породжувати юридичних наслідків і у зв`язку з цим підлягає залишенню без розгляду.

Як підставу звернення до суду з даним позовом прокурор зазначив неналежне виконання позивачами своїх повноважень щодо стягнення коштів до бюджету, про що свідчить сам факт невжиття ними заходів щодо стягнення збитків, які зазнала КУ СОР «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» внаслідок незаконного звільнення працівника, з відповідача в порядку регресу, у зв`язку з чим у прокурора виникають обгрунтовані підстави для захисту економічних інтересів держави.

Незгода суду з наведеним у позовній заяві обґрунтуванням прокурора щодо визначеної ним підстави представництва у спірних правовідносинах не є підставою для залишення позову без розгляду. Такий висновок узгоджується з останньою правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 червня 2019 року в справі № 587/430/16-ц, провадження № 14-104 цс 19.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

На даний час на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 912/2385/18, провадження № 12-194гс19 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року у справі за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-груп», відділу освіти, молоді та спорту Устинівської РДА про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90 577,26 грн.

Ухвалою від 07 листопада 2019 року дана справа призначена до розгляду Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми, необхідності забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави у суді прокурором, оскільки відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

П. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За даних обставин та з врахуванням наведених норм права місцевий суд не позбавлений можливості зупинити провадження у даній справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала суду про залишення позову без розгляду є передчасною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Шосткинської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2019 року в даній справі скасувати, а справу за позовом керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської обласної ради, Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у м. Шостка» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, направити для продовження розгляду до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

І.В. Орлов