Провадження № 2/234/3242/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

14 серпня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Романенко К.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору та матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за борговою розпискою з ОСОБА_2 . Разом з позовом позивачем було надано заяву, відповідно до якої ОСОБА_1 просить суд відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по справі, обґрунтовуючи клопотання скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ч.1,3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічна норма міститься в статті 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені позивачем доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, рішення Європейського суду з прав людини «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 25 липня 2005 року).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів майнового стану, який би позбавляв можливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством України розмірі. Основною умовою, за якої може мати місце звільнення від сплати судового збору, - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений достовірними доказами. Самі по собі перелічені позивачем обставини не свідчать про наявне скрутне матеріальне становище, за якого позивач не має можливості сплатити судовий збір. Крім того, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

У зв`язку із викладеним, розглянувши надані суду документи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору з причин наведених позивачем.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву про відстрочення сплати судового збору необґрунтованою, та необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків шляхом надання квитанції про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 136, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- надати суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 840,80 гривень;

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Краматорського міського суду К. С. Романенко