Провадження № 2-ві/742/5/20
Єдиний унікальний № 742/3173/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Коваленка А.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Соколенко В.К. про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Представник відповідача надав суду клопотання про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Свої вимоги він обґрунтовує тим, що 09 січня 2020 року та 16.01.2020 року ним було подано заяви про відвід судді ОСОБА_3 За результатами розгляду заяви суддя ОСОБА_3 в нарадчу кімнату не видалявся та письмової заяви про розгляд заяви відвід судді не виносив. З урахуванням того, що заявник вважає, що суддею ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення передбачене ст.367 КК України. Вказане змушує його як представника відповідача, подати до Державного Бюро розслідувань заяву про внесення до єдиного реєстру досудових розслідувань юридичного факту вчинення правопорушення суддею ОСОБА_3 .

Тому виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 під час розгляду вищевказаної цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши матеріали заявленого клопотання, судом встановлено, що представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про відвід судді ОСОБА_3 у зв`язку з наявністю сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до частини 1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

04 лютого 2020 року суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_3 протокольно постановив ухвалу про безпідставність відводу та передачі справи за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Соколенка В.К. про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, іншому судді.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що скаржником заявлялися відводи судді ОСОБА_3 09.01.2020 року та 16.01. 2020 року в результат розгляду яких суддею ОСОБА_3 були протокольно постановлені ухвали про безпідставність відводу, а ухвалами суддів Прилуцького міськрайонного суду від 10 січня 2020 року та 20 січня 2020 року в задоволенні відводу судді ОСОБА_3 відмовлено.

Також, слід зазначити, що заявник 16.01.2020 року вже звертався з заявою про відвід судді з аналогічних підстав та в задоволенні даної заяви було відмовлено.

Посилання представника відповідача, що суддя ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви в нарадчу кімнату не видалявся та окремого процесуального документу за заявою про відвід судді не виносив, як на підставу відводу судді є безпідставним і лише свідчить про незгоду останнього з процесуальним порядком постановлення судом ухвали .

Фактично, скаржник у своїй заяві не навів обставин, передбачених ст. 75 КПК України, на підставі яких можна усунути суддю від розгляду справи. Його процесуальна позиція полягає в умисному затягуванні справи, а зазначення в клопотанні про звернення до ДБР з заявою про вчинення злочину суддею ОСОБА_3 , в провадженні якого знаходиться справа, на переконання суду, має ознаки втручання в здійснення правосуддя, а повторне звернення з заявою про відвід з тих самих підстав є нічим іншим, як зловживанням стороною своїми процесуальними правами.

Сучасне процесуальне законодавство України не містить обмежень для громадян звертатись з будь-якими скаргами до правоохоронних органів, а останні не мають законодавчо врегульованих можливостей перевірити ці скарги на предмет їхньої достовірності та обґрунтованості і єдине процесуальне рішення, яке ці органи можуть прийняти - внести відомості, зазначені у скарзі до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочате кримінальне провадження, навіть якщо повідомлення про злочин є безпідставним. Тому саме по собі звернення будь-якої особи до правоохоронних органів про вчинення суддею службової недбалості , не являється підставою для відводу цього судді. Навпаки - суддя не є пересічною людиною, а являється особою, якому довірено право вирішувати судові спори. В силу приписів Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», процесуальних кодексів, міжнародних договорів (наприклад - Бангалорських принципів поведінки суддів), суддя за будь-яких обставин зобов`язаний вирішувати судову справу неупереджено до сторін провадження і не піддаватись ніяким зовнішнім впливам.

У випадку задоволення усіх примх і бажань сторони по справі, у тому числі в результаті написанні стороною скарг в правоохоронні органи і небажання бачити перед собою небажаного нею суддю, вихолощується сама суть правосуддя як незалежної інституції, втрачається можливість дійсно неупередженого розгляду судового спору, випрацьовується механізм залякування сторонами неугодних суддів.

Представником відповідача не доведено, що дії судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_3 під час розгляду справи можуть свідчить про його упередженість або не об`єктивність.

За таких обставин, клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Соколенко В.К. про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 подано безпідставно, тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.36,39,40 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Соколенко В.К. про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя : Коваленко А.В.