Справа № 464/3741/20
пр.№ 2/464/1208/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2020 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.,

при секретарі судових засідань Бусько Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 у якому просить здійснити поділ майна подружжя, а саме визнати транспортний засіб RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску - 2010, VIN-код НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя; визнати за позивачем у порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частку транспортного засобу RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску - 2010, VIN-код НОМЕР_2 ; стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 13.08.2020 прийнято позовну заяву та призначено до розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав клопотання, в якому просив розглядати справу за їх відсутності. Свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив до суду відповідач не надав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21.01.2006 року укладено шлюб, який зареєстрований Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис N 9.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.06.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано

Вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, суд дійшов наступного висновку.

22.12.2018 року укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 3095, відповідно до якого ТОВ «Валентина» продав, а громадянин ОСОБА_2 придбав транспортний засіб RENAULT LOGAN, колір сірий, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 . Право власності на вказаний транспортний засіб зареєстроване за відповідачем у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 22.12.2018 року.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб на праві власності належить ОСОБА_2 , право власності набуто в період перебування ОСОБА_2 в шлюбі з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 70 цього ж Кодексу, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки, позивачем ОСОБА_1 надано суду належні та допустимі докази того, що транспортний засіб RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 був придбаний в період шлюбу, такий підлягає поділу між подружжям.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частини 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 81 ЦПК України, на сторону у справі покладено обов`язок доказування та подання доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 21, 57-74 СК України, постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задоволити.

Визнати транспортний засіб RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску - 2010, VIN-код: НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частку транспортного засобу RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску - 2010, VIN-код: НОМЕР_2 ,

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Сихівський районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Чорна С.З.