Провадження № 2/337/77/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Журби Н.Ю.

представника позивача Котова В.С.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 12.04.2017 року перебувають діти, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Мати дітей, ОСОБА_2 створила умови, які загрожують життя та здоров`ю дітей. У зв`язку із цим, діти були влаштовані до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» до вирішення їх подальшої долі. ОСОБА_2 не повідомляє місця проживання, позивач не може обстежити умови проживання дітей у разі їх повернення матері.

Просить суд відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для вирішення їх подальшої долі. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1059 гривень на кожну дитину щомісяця, з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.07.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

31.07.2019 року суддя відкрив загальне провадження по справі.

22.10.2019 року суд закрив підготовче провадження, призначив справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що проживала разом з дітьми в квартирі АДРЕСА_1 . Квартира належить її брату ОСОБА_5 , який вигнав її та дітей з квартири. 05.09.2018 року дітей забрали до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», вони перебувають там до цього часу. Вона не може потрапити до своєї квартири з 2019 року, на даний час тимчасово проживає у друзів. Вона не знає де будуть проживати діти, якщо їх повернути їй з комунального закладу. Сподівається, що їй допоможуть потрапити в квартиру ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 12.04.2017 року перебувають на обліку неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах.

Відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 04.09.2018 № 369р «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » спеціалістами відділу 05.09.2018 проведено відібрання дітей через те, що мати створила такі умови, що створювали загрозу життю та здоров`ю дітей. Неповнолітні були влаштовані на повне державне забезпечення до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР до вирішення їх подальшої долі.

12.09.2018 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.02.2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя відмовив органу опіки та піклування ЗМР по Хортицькому району у позовних вимогах стосовно позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів.

16.05.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини РА ЗМР по Хортицькому району розглянуто питання про доцільність повернення дітей матері. Враховуючи, що ОСОБА_2 категорично відмовлялася повідомляти адресу свого фактичного мешкання та не надавала можливості спеціалістам відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР обстежити умови проживання, де будуть мешкати діти, було прийнято рішення щодо недоцільності повернення дітей матері.

11.06.2019 до відділу надійшов лист служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації про подовження граничного терміну перебування неповнолітніх дітей в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР до вирішення питання їх подальшого влаштування.

04.07.2019 на розгляд комісії з питань захисту прав дитини РА ЗМР по Хортицькому району було повторно винесено питання про доцільність/недоцільність повернення дітей матері. ОСОБА_2 було особисто вручено запрошення на засідання комісії та вона була попереджена про необхідність бути присутньою на цьому засіданні, але проігнорувала запрошення та не з`явилася.

Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Підставами, що передбачені в пунктах 2-5 частини першої статті 164 СК України є випадки, коли батьки:

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Суд заслухав в судовому засіданні думку дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які суду пояснили, що один рік і два місяці знаходяться у центрі реабілітації. Матір відвідує їх в центрі. Вони бажають проживати разом із матір`ю. Пояснили, що будуть проживати в квартирі АДРЕСА_1 , з якої їх вигнали.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

Суд встановив, що ОСОБА_2 намагається виконувати свої батьківські обов`язки, відвідує своїх дітей у центрі реабілітації, в свою чергу діти бажають проживати разом з матір`ю. У зв`язку із цим підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відсутні, що було встановлено Хортицьким районним судом м. Запоріжжя при розгляді цивільної справи про позбавлення відповідача батьківських прав.

Разом з тим, суд враховує, що підставою для влаштування дітей до реабілітаційного центру стало те, що ОСОБА_2 в своєму житлі створила незадовільні умови для проживання там дітей, було встановлено, що в квартирі було брудно, відсутні умови для харчування, не було меблів. Як наслідок діти були відібрані від матері, поміщені до реабілітаційного центру. Після цього власник квартири ОСОБА_5 не дає ОСОБА_2 проживати в квартирі. Відповідач протягом останнього року проживає в квартирі, адресу якої відмовляється повідомити органу опіки та піклування. Як пояснила сама ОСОБА_2 , її знайомий дозволив їй тимчасово проживати в квартирі, хоча власником квартири є його донька. Вона перебуває в квартирі «в гостях». За усною домовленістю із цією особою, вона допомагає по господарству, за це має право там проживати.

Таким чином, у разі повернення дітей ОСОБА_2 , у суду немає відомостей про те, де будуть мешкати діти, враховуючи неможливість проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 . Відомостей про наявність права користування іншим житлом відповідач суду не надала. ОСОБА_2 не надала суду підтвердження того, що діти матимуть будь-яке житло у разі їх повернення з реабілітаційного центру.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що сподівається на те, що діти будуть їй повернуті, а орган опіки та суд допоможуть їй потрапити до квартири свого брата ОСОБА_5 . При цьому суд роз`яснював відповідачу, що вона може вирішити питання про вселення до квартири в судовому порядку. Але протягом розгляду справи ОСОБА_2 із позовом про вселення до житла до суду не зверталась.

Також під час розгляду справи представник органу опіки та піклування роз`яснив ОСОБА_2 можливість спробувати влаштувати її та дітей до гуртожитку, проте ОСОБА_2 жодних дій для цього не зробила, що свідчить про відсутність у неї інтересу до вирішення питання про забезпечення своїх дітей житлом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач довів в судовому засідання наявність підстав для відібрання дітей від ОСОБА_2 .

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язків щодо утримання дитини.

Враховуючи, що у разі відібрання дітей та передачі їх органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для вирішення їх подальшої долі, вони будуть знаходитись на утриманні органу опіки або іншої установи чи особи, у суду є підстави для стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для вирішення їх подальшої долі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1059 гривень на кожну дитину щомісяця, з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.07.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04.02.2020 року.

Суддя: А.М. Котляр