Справа №203/1699/19
Провадження №2/0203/108/2020
03.02.2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-представника позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - Перша дніпровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,
1. 13 травня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи - Перша дніпровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що матері позивачки - ОСОБА_4 , належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Решта квартири належить відповідачеві (брат позивачки). За життя ОСОБА_4 склала на користь позивачки заповіт. У січні 2016 року мати позивачки померла, після чого позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на неї, проте їй було відмовлено через те, що вона не надала правоустановчі документи на спадкове майно. Ви кладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини, визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом (а.с.а.с. 2 - 5, 22).
2. 11 грудня 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 79).
3. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позов у повному обсязі, пояснивши, що матері позивачки - ОСОБА_4 , належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Решта квартири належить відповідачеві (брат позивачки). За життя ОСОБА_4 склала на користь позивачки заповіт. 19.01.2016 мати позивачки померла, після чого остання звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на неї, проте їй було відмовлено через те, що вона не надала правоустановчі документи на спадкове майно. Правоустановчі документи на квартиру перебувають у володінні відповідача, який відмовився їх надати позивачці.
4. Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
5. Представник Першої дніпровської державної нотаріальної контори до суду також не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 29).
6. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином.
7. 03 лютого 2020 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
8. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
9. Судом встановлено, що позивачка доводиться дочкою ОСОБА_4 (а.с.а.с. 68-звор., 69).
10. ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1993 належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Решта квартири належить відповідачеві (брат позивачки) (а.с.а.с. 9, 72).
11. 26 березня 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла належну їй частину квартири позивачці (а.с. 66).
12. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с. 12).
13. 02 лютого 2016 року позивачка звернулася до Першої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 55).
14. 15 березня 2019 року Перша дніпровська державна нотаріальна контора своєю постановою відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у неї правоустановчого документа на спадкове майно (а.с. 73).
15. Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
16. Таким чином, зважаючи на складений ОСОБА_4 заповіт, після її смерті залишився один спадкоємець спірної квартири - позивачка.
17. Згідно зі статтями 1268, 1270 ЦК спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.
18. Судом було встановлено, що позивачка у шестимісячний строк від дня смерті спадкодавця звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, отже прийняла спадщину, у розумінні приведеної норми.
19. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
20. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд доходить висновку про те, що позов у частині визнання права на спадкове майно підлягає задоволенню, оскільки позивачка прийняла спадкове майно після смерті ОСОБА_4 і є єдиним спадкоємцем за заповітом.
21. Розв`язуючи позов у частині встановлення факту прийняття спадщини, суд виходить з такого.
22. За правилами, встановленими частиною 1 статті 2 ЦПК, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
23. За змістом частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
24. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
25. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.
26. При цьому такий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, порушені.
27. Судом встановлено, що постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2019 побудована виключно на відсутності у позивачки правоустановчого документа на спадкове майно.
28. Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивачка дотрималась приписів статей 1268, 1270 ЦК, звернувшись протягом шести місяців від дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини.
29. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність ознак порушення права позивачки у цій частині.
30. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки пропорційно задоволеній частині позову підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 000,37 грн. (а.с. 1).
31. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ), треті особи - Перша дніпровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію судових витрат у сумі 1 000,37 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 05 лютого 2020 року.
Суддя М.О. Католікян