Справа № 315/1431/19
Номер провадження № 2/315/118/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Дмитренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю Надія про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2019 року до суду звернулася представник позивача ОСОБА_2 Олена Володимирівна в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Товариства з Обмеженою Відповідальністю Надія про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В позові представник позивача посилалася на те, що в 1996 році ОСОБА_1 як працівнику МВС, який працював у с. Новомиколаївка Гуляйпільського району Запорізької області, було надано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого був колгосп ім. Ілліча на підставі реєстраційного свідоцтва, виданого 17.09.1996 року, останній з цього часу і до теперішнього часу відкрито користується разом з сім`єю даним домоволодінням, що підтверджується відповідним довідками про реєстрацію місця проживання та квитанціями про сплату комунальних послуг, а саме на протязі 23 років, колгосп ім. Ілліча був реорганізований у КСП, останній був реорганізований у ТОВ «Надія», однак житловий будинок не був переданий у комунальну власність, відповідач не бажає письмовий нотаріальний договір купівлі-продажу будинку, так як він більше десяти років заволодів та відкрито та безперервно користується даним будинком, то вважає, що він відповідно до ст.344 ЦК України набув права власності на цей будинок за набувальною давністю, прохав визнати за ним право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) АДРЕСА_1 А з усіма надвірними господарськими будівлями та спорудами, а саме: А - житловий будинок (загальною площею 53,1 кв.м.), а прибудова, а1 - прибудова, до а1 - козирок, Б - сарай, В - сарай, під В - погріб, Д - гараж, Г - вбиральня, №1 - паркан, №2 - хвіртка, №3 - ворота, I - замощення, №4 - паркан.

18.11.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 08.01.2020 року.

08.01.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 04.02.2020 року.

09.01.2020 року до суду звернувся представник відповідача з відзивом на позов, в якому визнав обставини, викладені в позові, не заперечував проти задоволення позову, прохав справу розглянути у відсутність відповідача.

04.02.2020 року у судове засідання належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи позивач не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав.

Представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, суду пояснивши, що підстави позову, зазначені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час їх перевірки достовірними, належними та допустимими доказами, дослідженими та оціненими судом.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини:

17.09.1996 року Пологівським МП «Імпульс» видане реєстраційне свідоцтво про те, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспу ім. Ілліча, що підтверджується його копією.

У 1996 році ОСОБА_1 як працівнику МВС, який працював у с. Новомиколаївка Гуляйпільського району Запорізької області, було надано для проживання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується позовом.

З 02.11.2000 року позивач зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта громадянина України.

30.01.1993 року колгосп ім. Ілліча наказом №1 був реорганізований в КСП ім. Ілліча, що підтверджується довідкою.

З 1996 року по день подання позову до суду: 13.11.2019 року позивач безперервно проживає у домоволодінні АДРЕСА_1 , відкрито користується ним, що підтверджується письмовими доказами: квитанціями про оплату електроенергії, фіскальними чеками та довідками про склад сім`ї та реєстрацію.

08.01.2000 року КСП ім. Ілліча наказом №1 реорганізоване в ТОВ «Надія», що підтверджується довідкою.

Домоволодіння АДРЕСА_1 знаходиться на балансі відповідача, що підтверджується довідкою.

Вартість домоволодіння станом на 19.06.2019 року становить 86230 грн., що підтверджується копією технічного паспорту.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Главою 24 Набуття права власності Цивільного кодексу України, ст.344 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст.380 ЦК України житловим будинком як об`єктом права власності є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного в ній проживання.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває на нього право власності.

Відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (редакції 2003 року) правила статті 344 Цивільного Кодексу України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (редакції 2003 року) кодекс набирає чинності з 01.01.2004 року.

Судом встановлено, що позивач з 1996 року по день подання позову до суду: 13.11.2019 року безперервно проживає в домоволодінні АДРЕСА_1 , відкрито користується домоволодінням та продовжував відкрито, безперервно володіти ним до дня звернення з позовом до суду: 13.11.2019 року.

Таким чином, позивач заволодів домоволодінням АДРЕСА_1 , відкрито користується будинком і продовжував відкрито, безперервно володіти ним до дня звернення з позовом до суду: 13.11.2019 року, а саме більше ніж протягом 10 років і тому набув відповідно до ст.344 ЦК України право власності на це домоволодіння.

Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на підставах, передбачених законом, які підтверджені обставинами, встановленими судом під час перевірки їх наданими суду доказами, які суд вважає достовірними, належними та допустимими.

Керуючись ст.ст. 3-5, 8-11, 89, ч.1 ст.141, 260-263, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 344, 380 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю Надія про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 А з усіма надвірними господарськими будівлями та спорудами, а саме: А - житловий будинок (загальною площею 53,1 кв.м.), а прибудова, а1 - прибудова, до а1 - козирок, Б - сарай, В - сарай, під В - погріб, Д - гараж, Г - вбиральня, №1 - паркан, №2 - хвіртка, №3 - ворота, I - замощення, №4 - паркан, належного на праві власності колгоспу ім. Ілліча на підставі реєстраційного свідоцтва, виданого 17.09.1996 року Пологівським МП «Імпульс», вартістю станом на 19.06.2019 року 86230 грн. за набувальною давністю.

Право власності ОСОБА_1 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 А з усіма надвірними господарськими будівлями та спорудами, а саме: А - житловий будинок (загальною площею 53,1 кв.м.), а прибудова, а1 - прибудова, до а1 - козирок, Б - сарай, В - сарай, під В - погріб, Д - гараж, Г - вбиральня, №1 - паркан, №2 - хвіртка, №3 - ворота, I - замощення, №4 - паркан, належного на праві власності колгоспу ім. Ілліча на підставі реєстраційного свідоцтва, виданого 17.09.1996 року Пологівським МП «Імпульс», вартістю станом на 19.06.2019 року 86230 грн. за набувальною давністю, набуте ним за рішенням суду, підлягає обов`язковій державній реєстрації в органах державної реєстрації.

Повний текст рішення буде складений 10.02.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.