03.02.2020 Провадження по справі № 2/940/57/20
Справа № 940/1633/19
Рішення
3 лютого 2020 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді : Косович Т.П.
при секретарі : Козуб І.С.
з участю адвокатів: Безуглої І.С., Тарнавського В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , посилаючись на те, що пропустила його з поважних причин. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 оку помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянкадля ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку успадкувала її сестра ОСОБА_4 , а після її смерті вже дочка ОСОБА_4 . ОСОБА_2 . Проте позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. Проте коли вона звернулася до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, то їй нотаріус роз`яснила, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що не прийняла її. Позивач вважає, що вказаний строк пропустила з поважних причин, оскільки вона з 1988 року, в тому числі і з 2004 року по 2008 рік постійно хворіла, потребувала лікування та є інвалідом 2 групи і, крім того, займалася похоронами батька.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Безугла І.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Тарнавський В.А. позовних вимог не визнали, посилаючись на відзив на позовну заяву (а.с.43).
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 оку помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.5) та копіями свідоцтв про народження та про шлюб позивача (а.с.3,4).
Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай)розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Тетіївської міської Київської області, право на майновий пай та грошові вклади.
27.08.2004 року державним нотаріусом Тетіївської районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 № 11-15/408 та 20.11.2004 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім?я дочки померлого ОСОБА_4 (копія спадкової справи а.с. 32-41).
Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. Проте коли вона звернулася до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, то їй нотаріус роз`яснила, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що не прийняла її (копія роз`яснення нотаріуса № 1580/01-16 від 21.11.2019 року а.с.7).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 78, 81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач є спадкоємцем за законом після смертіОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску вказаного строку вказує те, що вона з 1988 року, в тому числі і з 2004 року по 2008 рік постійно хворіла на тяжку форму ревматоїдного артриту, поліатрит, потребувала постійного лікування та є інвалідом 2 групи і, крім того, займалася похоронами батька. В якості доказів надала суду копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 773, яка підтверджує те, що вона з 28.07.2019 року по 15.08.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Тетіївському ЦПМСА (а.с.10); копію довідки від 11.11.2019 року про те, що вона зверталася до лікаря Тетіївського Центру ЗПСМ, хворіє з 1988 року, перебувала на обліку у терапевта з 1988 року, в тому числі і з 2004 року по 2008 рік (а.с.11); копію довідки до акта огляду МСЕК від 09.10.2013 року про те, що вона є інвалідом 2 групи з 29.11.2013 року (а.с.12), а також копію акта депутата міськради Миколюка І.І. від 18.11.2019 року про те, що вона разом із ОСОБА_4 поховали свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Проте суд не вважає дані причини поважними для пропуску строку для прийняття спадщини після смертіОСОБА_3 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто після смерті спадкодавця минуло понад п`ятнадцять років і весь цей час позивач знала про існування спадкового майна, а також про те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги спадкування. Про ці обставини позивач знала і проти цього не заперечує. Надані нею докази не підтверджують тих обставин, що вона з 2004 року була позбавлена можливості звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Копія акта депутата міськради ОСОБА_5 про те, що позивач разом із ОСОБА_4 поховали свого батька ОСОБА_3 взагалі не може бути доказом у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки ніяким чином не підтверджує поважності причин пропуску даного строку.
Крім того, позивач вказує, що її сестра ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті батька, померла та після її смерті спадкове майно успадкувала вже її дочка відповідач по справі ОСОБА_2 , проте доказів цього суду не надала.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, зазначені причини (те, що позивач з 1988 року, в тому числі і з 2004 року по 2008 рік постійно хворіла, потребувала лікування, є інвалідом 2 групи і займалася похоронами батька) суд не вважає поважними, такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами та до уваги не бере, а тому не вбачає передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини та в задоволенні позову відмовляє.
Керуючись ст.ст. 258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України,суд
вирішив:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання повного рішення: 07.02.2020 року.

Суддя: Т.П.Косович