Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Діброви О.В.,

з секретарем Жавнер І.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 35751,46 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2011 року між Акціонерним товариством Комерційний Банк „ПриватБанк та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 18630 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість.

Сторони в судове засідання не з`явились та надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі; представник позивача позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає частково в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16113,44 гривень.

Дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 20 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „ПриватБанк, правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір на отримання кредиту у розмірі 18630 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (надалі Договір).

Зазначені обставини підтверджуються копіями анкети-заяви (а.с.16), витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.17) та Статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 05 червня 2019 року №594 (а.с. 42-43).

В наданому суду розрахунку заборгованості за Договором (а.с. 7-15) позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 28 листопада 2019 становить 35751 гривня 46 копійок, в тому числі: 16113 гривень 44 копійки заборгованість по тілу кредиту; 2385 гривень 12 копійок заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625; 15074 гривні 12 копійок нарахована пеня; 500 гривень штраф (фіксована частина); 1678 гривень 64 копійки штраф (процентна складова).

Перевіряючи законність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, атакож усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання, що вимога позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту на суму 16113 гривень 44 копійки є правомірною.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач посилався на копії анкети-заяви відповідача (а.с.16), витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (надалі - Тарифи) (а.с.17), а також на витяг з Умов та правил надання банківських послуг (надалі-Умови) (а.с.18-34).

Оскільки надані позивачем Тарифи та Умови не підписані відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Тарифи та Умови, як на обґрунтування своїх вимог, є безпідставним.

Крім того, позивачем не зазначено норм закону, на підставі яких ним було пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, та які б слугували достатньою правовою підставою для її задоволення.

Також суд зважає на те, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 20 грудня 2011 року у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 16113 гривень 44 копійок, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 гривня, а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 947 гривень 37 копійок (2102 гривні (сплачений судовий збір)х45,07 % (розмір задоволених вимог-16113,44х100:35751,46):100).

Керуючись статтями 207, 526, 530, 611, 626, 628, 638, 1050, 1054 ЦК України та статтями 4, 12, 81, 141, 223, 245, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором від 20 грудня 2011 року в сумі 16113 гривень 44 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299) витрати по сплаті судового збору в сумі 947 гривень 37 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк „ПриватБанк, місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 05 лютого 2020 року.

Суддя: О. В. Діброва