Справа № 301/2317/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" лютого 2020 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області
В складі : головуючої судді Даруда І.А.
при секретарі: Сатін Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,-
В С Т А Н О В И В :
Представник ТОВ «Українська факторингова компанія» в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву у якій просить розглядати справу без його участі (а.с.45).
Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені, про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, тому справа розглянулася на підставі ст. 223 ЦПК України в їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:
Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 04.06.2019 року за № 60072934 підтверджується факт наявності обтяження на об`єкті обтяження та факту перебування його в обтяженні у Заставодержателя - ТОВ «Українська факторингова компанія», а Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 19.09.2019 року № 62036807 підтверджується факт внесення обтяжувачем - ТОВ «Українська факторингова компанія» до Реєстру відомостей щодо звернення стягнення на предмет обтяження. як це передбачено ч. З ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (а.с.31-32).
Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.
Згідно ст. 530 ЦК України визначено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається.
Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Стаття 27 Закону України «Про заставу» чітко регламентує, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу Україниза умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.
З матеріалів справи слідує, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 1921,00 гривень, які згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України присуджуються зі сторони не на користь якої ухвалено рішення.
Керуючись ст. ст. 4, 12,19, 81, 82, 83, 175, 177,184 , 259 , 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. ст. 202, 512, 514 530, 525, 526, ЦК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» повернення витрат по оплаті судового збору в розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Суддя : І. А. Даруда