Провадження № 2/219/709/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Припростої-Черняк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 жовтня 2019 року.

У квартирі до теперішнього часу зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який з 2008 року у житловому приміщенні не проживає.

Таким чином, враховуючи, що відповідач більше десяти років не проживає у належній позивачу квартирі, ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не приймає, останній просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 жовтня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Кравченком Є.М. та зареєстрованого у реєстрі за № 3163, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 7), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 183759128 від 07 жовтня 2019 року (а.с. 9).

Згідно з довідкою ОСББ «Декабристів, 31» № 2720 від 25 жовтня 2019 року, в спірному житловому приміщенні в якості члена сім`ї зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Актом про не проживання від 29 жовтня 2019 року встановлено, що у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте з 2008 року за місцем реєстрації не проживає (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідач ОСОБА_2 втратив право користування спірним житловим приміщенням, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик