Ухвала

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 545/1871/19

провадження № 61-12844ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги та касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полтавського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - Полтавський РВДВС ГТУЮ у Полтавській області), Державної казначейської служби України (далі - ДКС України) про стягнення моральної шкоди.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Держави Україна на користь ОСОБА_1 шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 84 987,53 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої Полтавським РВДВС ГТУЮ у Полтавській області.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області та Полтавського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області задоволено частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 січня 2020 року змінено в частині стягнення моральної шкоди, зменшивши її розмір, що підлягає стягненню з Держави Україна на користь ОСОБА_1 шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України з 84 987,53 грн до 10 000 грн.

У серпні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно відбитку штампу «Прийом громадян» подана 27 серпня 2020 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 14 вересня 2020 року заявнику поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення та відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги і надати документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року.

16 листопада 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У заяві про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 , посилаючись на тяжкий майновий стан у зв`язку з тим, що вона є інвалідом третьої групи та одинокою матір`ю, яка утримує дитину віком до чотирнадцяти років, просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надає довідку про доходи від 10 листопада 2020 року № 231483 з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за період часу з травня 2019 року до листопада 2019 року, де розмір пенсії по інвалідності склав 37 694 грн.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення

у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Ураховуючи викладене, наведені ОСОБА_1 у заяві обставини та додані на їх підтвердження докази дають підстави для висновку про її складний майновий стан, тому заява про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 січня 2020 року.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник вказує неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2020 року.

Витребувати з Октябрського районного суду м. Полтави цивільну справу № 545/1871/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 21 січня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк