Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5668/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу № 552/5668/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 11 жовтня 2019 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Позовну заяву обґрунтовувала тим, що рішенням суду відповідач зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , 2003 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Судове рішення знаходиться на примусовому виконанні в Київському ВДВС м. Полтави та станом на 27.09.2019 за розрахунком державного виконавця існує заборгованість в розмірі 40457,43 грн.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати заборгованості по аліментам та періодичних поточних платежів, просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення спалити аліментів в розмірі 12123,88 грн за період з 2016 року по 2019 рік.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подавався.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження в справі відмовлено, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечував, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що не погоджується з тим розміром аліментів, які за розрахунком державного виконавця він мав сплачувати.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить таких до висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 20 липня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2013 року в справі № 552/7115/13-ц, яке вступило в законну силу.

Сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є неповнолітньою та проживає з матір`ю.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.07.2016 в справі № 552/2732/16-ц, яке вступило в законну силу, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 27.05.2016 до досягнення дитиною повноліття.

Судове рішення про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 знаходиться на примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

За розрахунком державного виконавця (а.с. 20-23) станом на 01 жовтня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів складає 40457,43 грн.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем».

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, розрахувала розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на суму 12123,88 грн (а.с. 14-15).

При цьому позивачем до розрахунку розміру пені включено період травня місяця 2016 року із заборгованістю по аліментам на суму 321,93 грн та терміном прострочення 31 день.

Разом з тим, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.07.2016 в справі № 552/2732/16-ц, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 27.05.2016.

Тобто, за судовим рішенням аліменти підлягали стягненню лише за 5 днів травня місяця 2016 року та їх сума за розрахунком державного виконавця нарахована в сумі 113,07 грн.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за період травня місяця 2016 року в розмірі 99,80 грн заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 1 червня 2016 року по 1 вересня 2019 року є повністю обґрунтованими, розрахунок пені здійснений у відповідності з нормами ст. 196 СК України та відповідає правовій позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Тому в цій частині позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 12024 грн 08 коп (12123,88 грн - 99,80 грн = 12024 грн 08 коп) за період з 1 червня 2016 року по 1 вересня 2019 року.

Твердження відповідача про те, що розрахунок заборгованості здійснений невірно, не заслуговує на увагу.

У відповідності до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Як вбачається з розрахунків державного виконавця, заборгованість ОСОБА_2 за аліментами державним виконавцем обраховано виходячи з розміру середньомісячної номінальної заробітної плати на одного працівника по м. Полтаві, що в повній мірі узгоджується з нормами ч. 2 ст. 195 СК України.

Розмір такої заборгованості відповідачем у встановленому законом порядку не оскржувався.

Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 12024 грн 08 коп за період з 1 червня 2016 року по 1 вересня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 17 січня 2020 року.

Головуючий суддя /підпис/ Н.Л.Яковенко