Єдиний унікальний номер справи 183/3713/20
Провадження № 2/183/2838/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Власко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. було вчинено виконавчий напис за №7332 від 25 лютого 2020 року, за яким запропоновано стягнути з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором № 010/0197/82/0050663 від 07 травня 2012 року, укладеного між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 10 454,15 грн. Про існування виконавчого напису позивач довідався після того, як із його заробітної плати на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення почали здійснюватися відрахування у розмірі 20%. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис було вчинено із пропуском строків позовної давності; заборгованість за кредитним договором не є безспірною щодо нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору; розмір заборгованості документально не підтверджено; стягувачем взагалі не підтверджено факт отримання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором; позичальника не було повідомлено про зміну кредитора. Тому, виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

У зв`язку з чим, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., зареєстрований в реєстрі за № 7332, за яким запропоновано стягнути з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд»заборгованість за кредитним договором № 010/0197/82/0050663 від 07 травня 2012 року та витрати, пов`язані із вчинення виконавчого напису у загальній сумі 10454,15 грн.

Ухвалою суду від 10 липня 2020 року було залишено позовну заяву буз руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 31-32). 05 серпня 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви (а.с. 36-38). Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 40-42). 08 липня 2020 року одночасно із поданням позовної заяви позивач звернувся із заявою про забезпечення його позову (а.с. 9-11). Ухвалою суду від 10 липня 2020 року було задоволено заяву позивача про забезпечення його позову, шляхом зупинення виконання спірного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 28-30). Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Волошина О. В. не з`явилися, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. у судове засідання не з`явилась, але звернулась з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, а також надала суду засвідчені копії документів, які стали підставою для вчинення нею спірного виконавчого напису (а.с.61-101).

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 25 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер № 7332), яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», заборгованість за кредитним договором № 010/0197/82/0050663 від 07 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" за період з 03 січня 2018 року по 12 листопада 2019 року у розмірі 10 454,15 грн., яка складається з: простроченої заборгованості кредиту в розмірі 9 939,12 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 215,03 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 300,00 грн. (а.с. 63).

Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. (ВП № 61894912) (а.с.27). Разом з тим, постановою приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 квітня 2020 року звернуто стягнення на дохід, який боржник ОСОБА_1 отримує в 31 Державній пожежно-рятувальній частині ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області (а.с. 38).

У відповідності до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону України "Про нотаріат", ч. 6 ст. 20 Закону України "Про заставу", ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на ставі виконавчих написів нотаріусів".

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Дослідивши виконавчий напис нотаріуса, нотаріальну справу щодо посвідчення виконавчого напису, яка надана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., суд приходить до висновку, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з наступного.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Судом установлено, що 07 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 був укладений договір №010/0197/82/0050663 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до якого Банк надав позивачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2300 грн. (пункт 9.1 договору), строком на 48 місяців зі сплатою 36% річних, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом до 07 травня 2016 року. (а.с.93-99).

Судом установлено, що відповідно до умов договору про відступлення права вимогти №114/14 від 16 грудня 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» і Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк», останнє набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з боржниками, перелік яких міститься в Реєстрі боржників, який є додатком до договору про відступлення права вимоги (а.с. 75-77). При цьому, матеріали нотаріальної справи не містять додатку до договору про відступлення права вимоги чи витягу з нього, з яких можна було б встановити, що до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 .

Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № АКП-161215 від 16 грудня 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», останнє набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з боржниками, перелік яких міститься в Реєстрі боржників, який є додатком до договору про відступлення права вимоги (а.с.78-80). Додатку до вказаного договору чи витягу з нього, з яких можна було б встановити, що до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 матеріали нотаріальної справи не містять.

15 квітня 2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення права вимоги) № 15/04/2016-01, відповідно до умов якого останнє набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з боржниками, перелік яких міститься в Реєстрі боржників, який є додатком до договору купівлі-продажу (а.с. 84-87). Зі змісту додатку до вказаного договору неможливо встановити, що до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 81-83).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» 02 жовтня 2019 року було укладено договір про відступлення права вимоги № 02/10/2019-КА, відповідно до умов якого відповідач набув право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з боржниками, перелік яких міститься в Реєстрі боржників, який є додатком до договору купівлі-продажу, зокрема і за кредитним договором № 010/0197/82/0050663 від 07 травня 2012 року, укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 88-90, 100)

Як вбачається з копії нотаріальної справи, яка була надана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. (а.с. 61-101), стягувачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», крім договорів про відступлення права грошової вимоги, нотаріусу були також надані: заява про вчинення нотаріального напису; виписка з рахунка ОСОБА_1 ; договір №010/0197/82/0050663 від 07 травня 2012 року про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 ; копія письмової вимоги про погашення заборгованості.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суд вважає, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 7, ч. 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З урахуванням зазначених вище норм, підстав для скасування заходів забезпечення позову цим судовим рішенням, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 158, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, оф. 301), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 7332, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (), як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заборгованість за кредитним договором № 010/0197/82/0050663 від 07 травня 2012 року за період з 03 січня 2018 року по 12 листопада 2019 року, в сумі 10454,15 грн. яка складається з: простроченої заборгованості кредиту в розмірі 9 939,12 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 215,03 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 300,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (код )на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду складено і підписано 21 грудня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна