Справа № 606/3310/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Марціцкої І.Б.

при секретарі Пасько І.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 1500 га, кадастровий номер :04:001:0039 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0900 га, кадастровий номер :04:001:0040 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що ОСОБА_3 належали земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого заповів позивачу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах належний йому на праві власності житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та все своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок та земельні ділянки. Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину та завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Постановою державного нотаріуса позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, у звязку з тим, що ОСОБА_5 згідно ст. 1241 ЦК України має право на обов"язкову частку, інші спадкоємці не зверталися. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила в подальшому справу слухати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, просила в подальшому справу слухати за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 20.07.1999 року отримав державний акт серії ТР №190, на земельну ділянку для обслуговуваня житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, загальною площою 0,24 га. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018, земельна ділянка площею 0, 1500 га, кадастровий номер :04:001:0039 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018, земельна ділянка площею 0, 0900 га, кадастровий номер :04:001:0040 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Микулинецької селищної ради від 20.02.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №159, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах належний йому на праві власності житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та все своє майно.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 30.06.2011 року зареєстрвали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району району Тернопільської області від 11.01.2010 року, актовий запис №01.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належний йому житловий будинок та земельні ділянки.

10.11.2011 року завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори Сторож В.М. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори від 31.10.2019 року за №2236/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 1500 га, кадастровий номер :04:001:0039 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 , на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0900 га, кадастровий номер :04:001:0040 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що непрацездатна дружина померлого ОСОБА_5 , згідно ст. 1241 ЦК України має право на обов"язкову частку. Як вбачається із постанови Теребовлянської державної нотаріальної контори від 31.10.2019 року за №2236/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за №301 від 12.05.2010 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ; спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за заповітом від 20.02.2008 року, та завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори Сторож В.М. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , інші спадкоємці нотаріальної контори не зверталися.

Як вбачається із заяви ОСОБА_5 , посвідченої секретарем Микулинецької селищної ради від 15.02.2013 року року, зареєстрованої в реєстрі за №49, ОСОБА_8 відомий зміст заповіту складеного її чоловіком ОСОБА_3 від 20.02.2008 року, та від одержання обов"язкової частки у спадковому майні відмовляється.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

Таким чином, позивач після смерті ОСОБА_3 успадкувала 1/2 частину спадкового майна. Однак, оформити спадкових прав на земельні ділянки у нотаріальної конторі не має можливості через те, що ОСОБА_5 згідно ст. 1241 ЦК України має право на обов"язкову частку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1233ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачаєтьсяз вимогч.1ст.1235ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 1500 га, кадастровий номер :04:001:0039 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 , на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0900 га, кадастровий номер :04:001:0040 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392,1217, 1218, 1233, 1235, 1236, 1268- 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 1500 га, кадастровий номер :04:001:0039 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0900 га, кадастровий номер :04:001:0040 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка