Провадження № 2/761/748/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Шлапаковій А.О., Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» про визнання незаконною бездіяльності, відшкодування моральної шкоди, стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

визнати незаконною бездіяльність відповідачів щодо своєчасного та повного розгляду та надання відповіді на заяву позивача про надання інформації щодо строків введення в експлуатацію Об`єктів інвестування та передачі їх Довірителю, нарахування пені за прострочку та щодо правових підстав утримання паркінгу та нарахування платежів третьою особою, зобов`язавши відповідачів надати відповідь на четверте питання вказаної заяви, а відповідача 1 - виконати другу вимогу з вказаної заяви;

стягнути з кожного з відповідачів відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. за несвоєчасний і неповний розгляд заяви позивача і ненадання відповіді на четверте питання;

стягнути з відповідача 2 пеню за прострочку виконання будівельних робіт щодо завершення будівництва та введення в експлуатацію Об`єктів інвестування позивача, що станом на 05.11.2018 складає: стосовно Кладовки - прострочка з 04.07.2018 по 05.11.2018 - 124 дня, пеня 100 440,00 грн., стосовно паркомісця - прострочка з 27.08.2018 по 05.11.2018 - 70 днів, пеня 420 840,00 грн., а загальний розмір пені 521 280,00 грн.

Вимоги обгрунтовані тим, що 12.09.2018 року на адресу відповідачів рекомендованими листами були направлені заяви про надання інформації, які отримані відповідачами. Як зазначає позивач, відповідачі у строки, встановлені діючим законодавством відповіді не надали. Відповіді позивач отримав лише 03.11.2018 року.

Також позивач зазначив, що ненадання відповіді на заяви у встановлений строк та неповні відповіді є порушенням прав позивача, що спричинило йому моральну шкоду так як він вимушений відволікатися від особистих справ для поновлення законності, звертатися до суду, хвилюватися, відчувати душевні страждання, а тому він оцінив моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. з кожного з відповідачів.

Крім того, позивач зазначає, що так як відповідачі не виконали зобов`язання щодо надання відповідей на запит в повному обсязі, тому мають надати їх.

Також позивач є інвестором будівництва квартири, паркомісця та кладовки, на виконання відповідних договорів він вніс кошти в повному обсязі.

Строк введення об`єкта будівництва в експлуатацію сплинув 31.12.2017 року, а будинок введено в експлуатацію 26.09.2016 року. В той же час до теперішнього часу не закінчені будівельні роботи в паркінгу та в кладовці, а тому на підставі положень ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить стягнути пеню з відповідачів на користь позивача стосовно кладовки з 04.07.2018 року по 05.11.2018 року, а стосовно паркомісця з 27.08.2018 року по 05.11.2018 року.

05.02.2019 року до суду надійшов відзив представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що звернення позивача було отримане 21.09.2018 року на що 19.10.2018 року було направлено повідомлення про те що встановлено додатковий термін для розгляду звернення та 26.10.2018 року було надано відповідь по суті порушеного питання у зверненні чим було реалізовано право позивача на отримання письмової відповіді за результатами розгляду його заяви. Як зазначає представник, ними в повному обсязі були виконані вимоги Закону України «Про звернення громадян». Також представник зауважив, що позивач не має права втручатися у господарську діяльність третьої особи - ТОВ «Укрпаркінг», яка за твердженням позивача надіслала йому рахунок про сплату та позивач самостійно мав можливість звернутись до вказаної юридичної особи для з`ясування підстав направлення рахунків. А тому позивачу було запропоновано самостійно звернутись до зазначеної юридичної особи так як питання позивача знаходиться поза його компетенцією. А тому твердження позивача про відсутність відповіді на четверте питання не відповідає дійсності. Позивач не довів належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, а сам факт ненаправлення відповідачем у строк, який не встановлений будь-яким Законом та/або підзаконним актом, не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди. Законодавчо не встановлено строк та спосіб в який громадянина має бути повідомлено про результати розгляду його заяви, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди та визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо своєчасного, повного розгляду та надання відповіді на заяву позивача.

Також представник звертає увагу на необгрунтованість вимог про стягнення пені так як сплата неустойки забудовником довірителю ні Правилами ФФБ, ні договором про участь у ФФБ, ні Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» не передбачена, в той же час як визначені чіткі межі відповідальності всіх суб`єктів цих правовідносин.

Додатковими угодами були внесені зміни в Розділ 5 Договору управителя з забудовником, а тому відповідачами в повному обсязі було дотримано вимог чинного законодавства України та перенесено строки прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Як зазначив представник відповідача, Закон України «Про захист прав споживачів» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки статтею 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» визначений чіткий механізм відповідальності сторін.

01.02.2019 року до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» в яких представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог з тих же підстав, що і зазначено представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» у відзиві. Представник зазначив, що запит позивача вони отримали 20.09.2018 року, тому термін для підготовки відповіді встановлено 20.10.2018 року, але не пізніше 04.11.2018 року. А тому відповідачем у строки, встановлені Законом «Про звернення громадян» розглянуто звернення та підготовлена відповідь до спливу строку для її розгляду.

04.03.2019 року до суду надійшли відповіді позивача на відзиви відповідачів в яких він наполягає на власних позовних вимогах так як відповіді надано несвоєчасно та вони є неповними, оскільки не містять відповіді на всі поставлені питання.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

В судовому засіданні, яке відбулось 04.06.2019 року позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання, яке відбулось 26.02.2020 року позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та зазначає, що заявлені вимоги просить задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» в судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, звернувся до суду із заявою в якій просив слухати справу у його відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» в судовому засіданні, яке відбулось 04.06.2019 року позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В судове засідання, яке відбулось 26.02.2020 року не з`явився, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Враховуючи, що сторони надали суду заяви по суті спору, суд вважав за можливе на підставі положень статті 223 ЦПК України продовжити слухання справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.08.2018 року між ТОВ "ФК "Житло-Капітал" (далі - Управитель) та ОСОБА_1 (далі - Довіритель) укладено Договір №33-2706/2018-11 про участь у Фонді фінансування будівництва. Позич, оплативши у повному розмірі вартість об`єкта інвестування - машиномісце підземного паркінгу в першій секції, мінус другий поверх, 41Б, що розташований в комплексі житлових будинків з вбудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , отримав право на набуття у власність закріпленого за ним машиномісця.

Згідно з договором планово-орієнтовний термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію 20.10.2016 року, планово-орієнтовний термін здачі об`єкта під заселення 20.01.2017 року.

27.08.2018 року між сторонами укладено Договір №33-1508/2018-1 відступлення майнових прав за умовами якого Управитель передав, а Довіритель прийняв майнові права на Об`єкт інвестування, а саме: машиномісце підземного паркінгу в першій секції, мінус другий поверх, 41Б, що розташований в комплексі житлових будинків з вбудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 27.06.2018 року між ТОВ "ФК "Житло-Капітал" та ОСОБА_1 укладено Договір №33-2706/2018-11 про участь у Фонді фінансування будівництва. Позич, оплативши у повному розмірі вартість об`єкта інвестування - господарське приміщення в першій секції, мінус другий поверх, номер об`єкту інвестування 1012, площею 4,5 кв.м., що розташований в комплексі житлових будинків з вбудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , отримав право на набуття у власність закріпленого за ним господарського приміщення.

Згідно з договором планово-орієнтовний термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 30.09.2017 року, планово-орієнтовний термін здачі об`єкта під заселення -31.12.2017 року.

04.07.2018 року між сторонами укладено Договір №М33-2706/2018-11 відступлення майнових прав за умовами якого Управитель передав, а Довіритель прийняв майнові права на Об`єкт інвестування, а саме: господарське приміщення в першій секції, мінус другий поверх, номер об`єкту інвестування 1012, площею 4,5 кв.м., що розташований в комплексі житлових будинків з вбудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 .

Сертифікатом від 29.09.2016 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво комплексу житлових будинків з вбудованими приміщеннями на АДРЕСА_1 1 черга будівництва житловий будинок №1 ».

Як встановлено в судовому засіданні, 12.09.2018 року позивач направив на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» (далі - Відповідач - 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (далі - Відповідач - 2) заяви про надання інформації в якій просив:

1.надати інформацію щодо строків завершення Забудовником будівельних робіт, пов`язаних із закінченням будівництва Кладовки та Паркомісця та щодо строків введення в експлуатацію Об`єктів інвестування, передачі їх позивачу;

2.Управителю окремо направити в інтересах позивача забудовнику запит щодо надання йому також офіційної достовірної інформації щодо строків завершення Забудовником вищевказаних будівельних робіт, пов`язаних із закінченням будівництвом Кладовки та Паркомісця та щодо строків введення в експлуатацію Об`єктів інвестування та передачі їх позивачу;

3.Забудовнику сплатити на користь позивача пеню за прострочку завершення забудовником будівельних робіт Кладовки та Паркомісця, що складає станом на 12.09.2018 року 152 892,00 грн.;

4.Надати інформацію на яких підставах ТОВ «Укрпаркінг» пропонує укладати договори про компенсацію витрат на утримання машиномісць, хто уповноважив зазначену юридичну особу укладати такі договори, хто надав їм паркомісця на утримання та на якій правовій підставі.

Зазначені звернення отримані відповідачами: Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» - 14.09.2018 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» - 20.09.2018 року.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У відповідності до ч.1 ст.14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ч.1, 3, 4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно з положеннями статті 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (стаття 20 Закону України «Про звернення громадян»).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» листом від 19.10.2018 року повідомила позивача про встановлення додаткового терміну для розгляду звернення.

Як вбачається, зазначена відповідь була направлена позивачу 29.10.2018 року та отримана 03.11.2018 року.

Листом від 26.10.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» надало відповідь на звернення позивача в якому зазначено, що Товариство направило лист позивача до Забудовника з метою повного та всебічного розгляду звернення та повідомили позивача, що планово-орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в частині підземного паркінгу та господарських приміщень встановлено на 4 квартал 2018 року, а планово-орієнтовний строк передачі для використання - 1 квартал 2019 року. Щодо сплати пені позивачу було повідомлено, що сплата неустойки, пені або штрафних санкцій забудовником Довірителю ні правилами ФФБ, ні Законом не передбачена.

Лист, як вбачається з відміток на конверті направлено позивачу 30.10.2018 року та отриманий позивачем 03.11.2018 року.

Як вбачається, відповідь на звернення позивача не містить відповіді чи будь-якого повідомлення на четверте питання - на яких підставах ТОВ «Укрпаркінг» пропонує укладати договори про компенсацію витрат на утримання машиномісць, хто уповноважив зазначену юридичну особу укладати такі договори, хто надав їм паркомісця на утримання та на якій правовій підставі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» на заяву позивача від 12.09.2018 року підготувало відповідь за №0969 від 19.10.2018 року в якій зазначили, що планово-орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в частині підземного паркінгу та господарських приміщень встановлено на ІУ квартал 2018 року, а планово-орієнтовний строк передачі для використання - І квартал 2019 року.

Також у відповіді зазначено, що законодавчо закріплено право Забудовника змінювати строки прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та передачі під заселення (для користування). Щодо нарахування пені Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» повідомило, що сплата неустойки, пені або інших штрафних санкцій забудовником довірителю ні правилами ФФБ, ні Законом не передбачено, так як між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» не укладалось ніяких договорів та враховуючи наявність встановленої спеціальним Законом України «Про фівнансово-кредитні механізми та управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Правилами ФФБ кола осіб перед якими Забудовник несе відповідальність та обсяг такої відповідальності.

Лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» також не містить відповіді чи будь-якого повідомлення на четверне питання у зверненні позивача.

Відповідь направлена на адресу позивача 31.10.2018 року та отримана ним 03.11.2018 року.

Отже, оскільки відповіді відповідачів на звернення позивача не містять інформації по четвертому питанню, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в цій частині та зобов`язати відповідачів надати відповідь на четверте питання звернення з урахуванням положень Закону України «Про звернення громадян».

В той же час варто зауважити, що позивач не був позбавлений можливості звернутись безпосередньо до ТОВ «Укрпаркінг» для отримання інформації.

В позовній заяві позивач просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» виконати вимогу п.2 Звернення та управителю окремо направити в інтересах позивача забудовнику запит щодо надання йому також офіційної достовірної інформації щодо строків завершення Забудовником вищевказаних будівельних робіт, пов`язаних із закінченням будівництвом Кладовки та Паркомісця та щодо строків введення в експлуатацію Об`єктів інвестування та передачі їх позивачу.

Щодо зазначеної вимоги варто зазначити, що діючим законодавством та договором, укладеним між сторонами, за відсутності довіреності позивача, не передбачено направлення від імені Довірителя запитів щодо надання інформації, а тому зазначена вимога не підлягає задоволенню.

Позивач також просив визнати незаконною бездіяльність відповідачів щодо своєчасного та повного розгляду, надання відповіді на заяву позивача про надання інформації щодо строків введення в експлуатацію Об`єктів інвестування та передачі їх Довірителю, нарахування пені за прострочку та щодо правових підстав утримання паркінгу та нарахування платежів третьою особою, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про звернення громадян» лише визначає строк розгляду і вирішення звернень у термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Проте зазначеним Законом не встановлено строків та порядку направлення відповіді на вирішене звернення особі, яка з ним звернулась, а тому суд не може прийняти до уваги посилання позивача на ту обставину, що відповіді на звернення мали бути відправлені в 30 денний термін.

Позивач звертаючись до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди в зв`язку з несвоєчасним та неповним розглядом заяви позивача і ненаданням відповіді на четверте питання посилався в тому числі на положення Закону України «Про звернення громадян».

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про звернення громадян» особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Стаття 25 Закону України «Про звернення громадян» передбачає відшкодування збитків громадянину у зв`язку з порушенням вимог цього Закону при розгляді його скарги.

Згідно із зазначеною статтею, у разі задоволення скарги орган або посадова особа, які прийняли неправомірне рішення щодо звернення громадянина, відшкодовують йому завдані матеріальні збитки, пов`язані з поданням і розглядом скарги, обгрунтовані витрати, понесені у зв`язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток. Спори про стягнення витрат розглядаються в судовому порядку.

Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що відповідь на його звернення була надана відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого йому було завдано моральні страждання, які він оцінив у 10 тис. грн., які просив стягнути з кожного із відповідачів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачами в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» відповіді надано не в повному обсязі.

Наявність моральної шкоди позивач мотивував тим, що надання неповної відповіді та з порушенням встановленого строку призвели до того, що він був змушений захищати своє порушене право у судовому порядку, а отже витрачати значних зусиль та часу для його відновлення. Захист свого права вимагав від нього додаткових зусиль для організації свого часу, побуту, так як у зв`язку із необхідністю прийняття участі у судовому процесі для належного відстоювання своїх прав, усі ці обставини призвели до виникнення у нього хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані. В той же час позивач не надав суду доказів що йому були заподіяні моральні страждання, відсутній зв`язок між діями відповідачів та спричиненням моральних страждань, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Що стосується вимог позивача про стягнення пені необхідно зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Спеціальним законом, який встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами є Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон № 978-IV від 19 червня 2003 року).

З метою отримання довірителями у власність житла фінансова установа, як управитель, створює фонд фінансування будівництва (ФФБ), управління яким здійснює відповідно до затверджених Правил фонду та договору управління майном (статті 5, 6, 7, 9 Закону № 978-IVвід 19 червня 2003 року).

Відповідно до частини другої статті 12 Закону № 978-IV від 19 червня 2003 року правила ФФБ визначають вид ФФБ, процедуру створення ФФБ, порядок організації взаємовідносин забудовника, управителя та довірителів, порядок встановлення управління майном, умови, особливості та обмеження здійснення управління майном, напрями та порядок використання залучених коштів, порядок участі у фонді та відмови від участі в ньому, типи вимірних одиниць об`єктів інвестування, порядок та умови закріплення об`єкта інвестування за довірителем, розмір винагороди управителя, відповідальність управителя і забудовника за невиконання прийнятих на себе зобов`язань, порядок отримання довірителем страхового відшкодування у разі несвоєчасного введення об`єкта будівництва в експлуатацію, невиконання робіт, передбачених договором між управителем і забудовником та договором між управителем і установником фонду, або неналежного виконання таких робіт та інші умови функціонування ФФБ.

Частинами першою, другою статті 18 Закону № 978-IV від 19 червня 2003 року передбачено, що управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до: змін технічних характеристик об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування; погіршення споживчих властивостей об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування; зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків; збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів.

У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об`єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до вимог статті 20 цього Закону, що виходять із ФФБ у зв`язку із розірванням договору про участь у ФФБ, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов`язань за договором, визначені цим Законом.

Положеннями пунктів 2.1.1.12, 2.1.1.13 договорів № 33-1508/2018-1 та №33-2706/2018-11 про участь у Фонді фінансування будівництва, на управителя додатково покладено обов`язки: у разі зміни умов договору, укладеного між управителем та забудовником, укласти з довірителем додатковий договір (внести зміни, викласти у новій редакції); письмово повідомити довірителя про внесення змін до умов договору управителя із забудовником щодо перенесення строків здачі в експлуатацію об`єкта будівництва більш ніж на 90 днів та у випадку зміни забудовника.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення пені грунтуються на обставинах недотримання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» планово-орієнтовного строку введення в експлуатацію об`єкта інвестування, передбаченого пунктом 1.9 договорів про участь у Фонді фінансування будівництва, укладеного між ТОВ «ФК «Житло-Капітал» та ОСОБА_1 ..

Проте умови зазначених договорів не визначають цивільно-правової відповідальності забудовника перед довірителем, зважаючи на відсутність безпосередньо між ними договірних правовідносин.

За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. До моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності.

Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на порушення положень Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої у разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання у натурі.

Оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Наведене дає підстави для висновку, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються до правовідносин фінансового-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю в частині, не врегульованій спеціальним законом.

Ураховуючи, що Закон № 978-IV від 19 червня 2003 року, як спеціальний нормативно-правовий акт, передбачає, що контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором про участь у Фонді фінансування будівництва, у тому числі у частині збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів, віднесено до повноважень управителя, який від свого імені та за встановлену плату здійснює управління коштами з метою забезпечення досягнення довірителем мети - отримання у власність житла (об`єкта інвестування), та наділяє управителя правом, зокрема, але не виключно, у разів виявлення ризику порушення умов договору: припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об`єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок фонду фінансування будівництва коштів, необхідних для розрахунків з довірителями, тому суд вважає, що на спірні правовідносини, у частині регулювання відповідальності забудовника щодо виконання робіт зі спорудження житла, не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

За умовами договорів про участь у Фонді фінансування будівництва, позивач є споживачем послуг ТОВ «ФК «Житло-Капітал» з управління грошовими коштами, внесеними ним на рахунок Фонду фінансування будівництва, у той час як ТОВ «Укрбуд Девелопмент» не є стороною зазначених договорів, що виключає його відповідальність відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у постанові від 09 вересня 2019 року (справа № 759/3881/17, провадження № 61-18486 св 18).

На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» (, адреса: м.Київ, вул.Ярославів Вал, буд.33-Б), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (, м.Київ, проспект Науки, буд.63) про визнання незаконною бездіяльності, відшкодування моральної шкоди, стягнення пені - задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» надати відповідь на четверте питання звернення ОСОБА_1 від 12.09.2019 року у відповідності до положень Закону України «Про звернення громадян».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» надати відповідь на четверте питання звернення ОСОБА_1 від 12.09.2019 року у відповідності до положень Закону України «Про звернення громадян».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» (, адреса: м.Київ, вул.Ярославів Вал, буд.33-Б) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (, м.Київ, проспект Науки, буд.63) на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. з кожного.

В позові ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула