Ухвала

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 489/1161/19

провадження № 61-12345св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

позивачі: перший заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року у складі судді Рум`янцевої Н. О. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Прокопчук Л. М., Самчишиної Н. В., Царюк Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року перший заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської радизвернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив визнати недійсним та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 17 вересня 2018 року № 27999817 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості - адміністративну будівлю охорони з автостоянкою загальною площею 57,9 кв. м, розташовану на АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 знести автомийку самообслуговування, розташовану за вказаною адресою.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що заяву подано з додержанням вимог статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Підстав для відмови у відкритті провадження не встановлено. Цивільна справа підсудна цьому суду та підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року, посилаючись на порушення судом правил предметної юрисдикції та підсудності (територіальної юрисдикції). Скаргу мотивовано тим, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та не підсудний Ленінському районному суду міста Миколаєва, оскільки спірний об`єкт нерухомості розташований у Центральному районі міста Миколаєва і належить до територіальної юрисдикції Центрального районного суду міста Миколаєва.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року залишено без змін.

Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що з наданих сторонами документів вбачається, що спірне нерухоме майно розташоване на території Ленінського району міста Миколаєва, тому висновок суду про підсудність справи Ленінському районному суду міста Миколаєва є правомірним.

Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувсядо Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року і постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року та закрити провадження у справі.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що з урахуванням суб`єктного складу позивачів та зазначених прокурором в позовній заяві підстав позову, заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аргументи учасників справи

У вересні 2019 року перший заступник прокурора області - Білоус О. надав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 489/1161/19. Витребувано цивільну справу з Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року.

У вересні 2019 року матеріали цивільної справи № 489/1161/19 надійшли до Верховного Суду та 09 вересня 2019 року передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01 листопада 2019 року повернуто справу № 489/1161/19 на розгляд колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала Великої Палати Верховного Суду мотивована тим, що оскільки ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року питання юрисдикції спору не досліджувалось та не вирішувалось, підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 403 ЦПК України відсутні.

Крім того, оскаржена в касаційному порядку ухвала Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року про відкриття провадження у справі та постанова Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року про перегляд зазначеної ухвали з підстав порушення судами правил предметної юрисдикції не передбачено статтями 353 та 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження за касаційною скаргою, поданою у серпні 2019 року, в частині цієї підстави оскарження відкрито помилково.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

04 березня 2019 року ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

У травні 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року, в якій посилаючись на порушення судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) просив скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про направлення справи за підсудністю в порядку статті 30 ЦПК України.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року залишено без змін.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувсядо Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 рокупро відкриття провадження у справіта постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року та закрити провадження у справі.

У частині першій статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, зокрема, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, якщо вона постановлена з порушенням правил підсудності.

Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що з урахуванням суб`єктного складу позивачів та зазначених прокурором в позовній заяві підстав позову, заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, тобто порушенням правил предметної та суб`єктної юрисдикції.

Питання цивільної юрисдикції врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України, що розмежовує предметну та суб`єктну юрисдикцію (§ 1); інстанційну юрисдикцію (§ 2) та територіальну юрисдикцію (підсудність) (§ 3).

З назви § 3 глави 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України можна встановити, що процесуальний закон ототожнює поняття «територіальна юрисдикція» та «підсудність». Тому пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України слід розуміти як такий, що передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду щодо суті спору ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі лише з підстав порушення цим судом правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 442/4490/18 (провадження № 14-158цс19).

З урахуванням того, що постанова Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року, ухвалена за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження, не може бути предметом касаційного перегляду з мотивів порушення предметної та суб`єктної юрисдикції, то касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Отже, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року відкрито помилково, оскільки зазначені судові рішення не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, а тому підлягає закриттю.

Керуючись статтями 353, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 489/1161/19 за позовом першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування запису про право власності, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук