Справа № 485/1598/19
Провадження № 2/485/38/20
05 лютого 2020 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтки І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним йому на праві власності житловим будинком АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач його племінник за вказаною адресою зареєстрований, але з 2014 року не проживає без поважних причин. Реєстрація відповідача перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідач постійно проживає за адресою в с.Покровка Очаківського району Миколаївської області, проте відмовляється знятися з місця реєстрації у добровільному порядку.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач подав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи заперечень не мав.
Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації та останнім відомим місце проживання, а також через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Згідно довідки Широківської сільської ради Миколаївської області від 07.10.2019р. ОСОБА_2 за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , не проживає. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . На підтвердження такого позивачем надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 182935287 від 30.09.2019 року на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 1990 року, посвідченого Червонодолинською сільською радою народних депутатів 22.08.1990 року та заресєтрованого у реєстрі за №15, а також копію вказаного договору (а.с.6).
Так, у вище вказаному жилому будинку прописаний відповідач - племінник позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить довідка Широківської сільської ради Миколаївської області №341 від 07 жовтня 2019 року (а.с.11).
Родинні відносини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Широківської сільської ради Миколаївської області №737 від 12 липня 2019 року про склад сім"ї позивача, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться як племінник (а.с.7).
Актом депутата Широківської сільської ради Миколаївської області по виборчому округу №3 села Червона Долина Химич В.М. від 09 серпня 2019 року, затвердженого сільським головою Пересунько С.М., посвідчено що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але не проживає з 2014 року (а.с.5).
Позивач зазначає, що відповідач добровільно змінив місце проживання, не проживає за місцем реєстрації понад один рік.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.
Відповідно до статті 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У ході судового розгляду підтверджено обставини щодо права власності позивача на житлове приміщення, відсутність відповідача за зареєстрованим місцем проживання тривалий строк, а саме з 2014 року, тобто понад п"ять років, відсутності доказів щодо створення позивачем перешкод у користуванні житлом, участі відповідача в утриманні будинку чи виявлення ним інтересу до житла. Доказів поважності причин відсутності відповідача понад зазначений термін судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інший строк збереження права на проживання у житловому будинку, при цьому реєстрація відповідача створює для позивача перешкоди у користуванні житлом та позбавляє права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.
Крім того, як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14326012 від 23.04.2007 року у власності відповідача ОСОБА_2 перебуває 1/2 частка житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268, 280 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Долина Снігурівського району Миколаївської області, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Долина Снігурівського району Миколаївської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення - 05.02.2020 р.
Суддя