Справа № 464/3674/20
пр.№ 2/464/1187/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2020 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 06.09.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Протягом останніх двох років жодної матеріальної допомоги відповідач не надає, не спілкується з дитиною, не бажає добровільно піклуватися про матеріальне забезпечення сина, не приймає участі в його вихованні, не піклується про його здоров`я, ухиляється від своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що добровільно виконувати свій обов`язок по утриманню дитини відповідач не бажає, просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позов підтримала, просить такий розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Статтею 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом.

З огляду на зазначене положення та враховуючи відсутність домовленості сторін щодо способу утримання дитини відповідачем між ними виник спір, який вирішується судом.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, зобов`язаний його утримувати до досягнення ним повноліття. Дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи відсутність домовленості сторін про спосіб виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 79, 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину та одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 13.07.2020 року.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, а також однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є мінімальним розміром аліментів, які слід стягувати щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з вимогами ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-282,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, тобто з 13.07.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча: