Справа № 454/3018/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М.Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ПАТ "Кредобанк" та приватний виконавець Баірова Наталія Михайлівна на постанови про опис та арешт майна,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася з даною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. щодо складання постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.10.2019р., а саме: земельних ділянок: площею 0,1073га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:005:0024; площею 0,2466га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:005:0025 та площею 0,0711га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:003:0015, які знаходяться в с.Опільсько; визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. по виконавчому провадженню №59894270 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.10.2018р. вказаної земельної ділянки.

Свої вимоги мотивує наступним.

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. перебуває виконавче провадження №59894270.

Постановами приватного виконавця Баірової Н.М. від 22.10.2019р. було описано та арештовано вищевказані земельні ділянки.

Вважає дані постанови незаконними, оскільки ні ОСОБА_1 , ні її представника не були присутні під час опису та арешту майна. Хоча постанови від 22.10.2019р. і підписані понятими, однак насправді понятих разом з приватним виконавцем не було і тому вони не могли засвідчувати факт, зміст і результати виконавчих дій, під час проведення яких вони не були присутні.

Відтак, відсутність понятих під час проведення опису та арешту майна свідчить про незаконність постанов від 22.10.2019р.

Приватний виконавець Баірова Н.М. надала відзив на скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні скарги.

Свої заперечення мотивує наступним.

В неї на виконанні перебуває виконавче провадження №59894270 з виконання виконавчого листа №454/3018/15-ц виданого 07.12.2016р. Сокальським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Кредобанк" заборгованості за кредитним договором №186 в розмірі 20 608, 98 доларів США, що за курсом НБУ становить 525 924,68грн. та 7001,90грн. судового збору.

Зазначає, що нею при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника від 22.10.2019р. ВП №59894270 була допущена описка, а саме було зазначено, що описувана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства розташована по АДРЕСА_1 . Тобто, вона випадково зазначила не адресу описуваної земельної ділянки, а адресу проживання боржника. На виправлення даної описки нею була винесена постанова про виправлення описки від 07.11.2019р.

Враховуючи той факт, що нею вже виправлена описка в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, вважає, що вказана постанова не порушує ніякі права боржника ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 подала письмові пояснення, в яких послалась на те, що постанови про опис та арешт майна від 22.10.2019р. порушують її права, оскільки ними накладено арешт на земельні ділянки, які мають цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Правовий режим земельної ділянки залежить від її цільового призначення впливає на її оборотоздатність і як наслідок на можливість звернення стягнення на земельну ділянку.

В законодавстві закріплено мораторій на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають у власності держави, юридичних осіб та громадян України.

Вважає, що не лише відсутність понятих під час опису та арешту майна боржника від 22.10.2019р. робить незаконними постанови приватного виконавця Баірової Н.М. незаконними, а й факт опису і арешту земельних ділянок сільськогосподарського призначення на відчуження яких ЗК України встановлений мораторій.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити. В обгрунтування надала пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Приватний нотаріус Баірова Н.М. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги. В обгрунтування надала пояснення аналогічні викладеним у запереченні на скаргу.

Представник ПАТ "Кредобанк" надав клопотання про розгляд скарги у відсутності їх представника та просили відмовити у задоволенні скарг.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що 22.10.2019р. вона показала приватному виконавцю ОСОБА_3 земельні ділянки належні ОСОБА_1 і в цей час понятих не було. Їй не відомо, чи були поняті під час опису та арешту земельних ділянок, оскільки під час цього її не було.

Заслухавши учасників та свідка і дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

З досліджених постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника №ВП 59894270 від 22.10.2019р. встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. описано та накладено арешт на земельні ділянки: площею 0,1073га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:005:0024, площею 0,2466га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:005:0025 та площею 0,0711га для ведення особистого селянського господарства,кадастровий номер :10:003:0015, що по АДРЕСА_1 належну ОСОБА_1 .

Згідно ст.ст.447, 449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Постановами №ВП 59894270 від 07.11.2019р. встановлено, що виправлено описку у постановах про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП 59894270 від 22.10.2019р. щодо місця знаходження земельних ділянок, зокрема описано та накладено арешт на земельні ділянки: площею 0,1073га, кадастровий номер :10:005:0024, площею 0,2466га кадастровий номер :10:005:0025 та площею 0,0711га, кадастровий номер :10:003:0015,, які надані для ведення особистого селянського господарства в с.Опільсько Сокальського району Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 6 ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

З метою ефективної реалізації покладених на виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом накладати арешт на майно боржника.

Згідно ч. 1,ч. 2, ч. 5 ст. 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Згідно ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Частиною 5 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Провівши системний аналіз наведених норм законодавства, слід дійти висновку, що участь понятих під час винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, яке підлягає державній реєстрації не є обов`язковою.

Судом встановлено, що, приватним виконавцем Баіровою Н.М. на виконання вищевказаного положення Закону України "Про виконавче провадження", для забезпечення реального виконання рішення, 22.10.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника за участю понятих, хоча їх участь у проведенні даної виконавчої дії не була обов`язковою.

З постанов від 22.10.2019 року вбачається, що вони складені у присутності понятих: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були залучені до проведення виконавчих дій, а відтак посилання скаржника про те, що державний виконавець описував майно у відсутності понятих, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що дії приватного виконавця Баірової Н.М. під час складання постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.10.2019р., а саме: земельних ділянок, які знаходяться в с.Опільсько Сокальського району Львівської області проведенні у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Таким чином, у задоволенні вимоги про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. щодо складання постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.10.2019р. слід відмовити.

Разом з цим, абзацом першим підпункту "б" пункту 15розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину.

Оскільки арешт майна божника є забезпечувальним заходом, який застосовується з метою реального виконання рішення, накладення арешту на майно боржника, яке не може бути реалізоване відповідно до вимог закону, є безпідставним.

В силу ч.1 і ч.2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 7 ст.319 ЦК України).

Таким чином, накладення оскаржуваною постановою арешту на зазначену вище земельну ділянку не забезпечує реального виконання рішення суду, що підлягає примусовому виконанню, оскільки не призводить до реалізації арештованого майна в установленому законом порядку і наступного погашення заборгованості перед стягувачем, чим, у першу чергу, порушуються інтереси стягувача у виконавчому провадженні.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника

Згідно п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

З дослідженого договору про надання правової допомоги від 23.10.2019р. укладеного між адвокатом Піка М.Є. та ОСОБА_1 встановлено, що адвокатом надається правова допомога останній у написанні скарги в Сокальський районний суд Львівської області на постанови приватного виконавця Баірової Н.М. від 22.10.2019р.

Згідно п.2.3.1 Договору клієнт зобов`язаний сплатити гонорар Адвоката.

З акту надання послуг від 23.10.2019р. встановлено, що адвокатом оформленні вищевказані скарги, а ОСОБА_1 визнала та прийняла виконану роботу адвоката. Сторони домовились, що вартість виконаних робіт згідно умов договору становить 200грн.

З дослідженої квитанції від 24.10.2019р. встановлено, що ОСОБА_1 сплатила адвокату Піка ОСОБА_6 . 200 грн. за надання правової допомоги.

Отже, вимога про стягнення з приватного виконавця Баірової Н.М. в користь заявника судових витрат підлягає до задоволення.

Керуючись ст.451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни по виконавчому провадженню №59894270 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.10.2018р. земельних ділянок: площею 0,1073га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:005:0024; площею 0,2466га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:005:0025 та площею 0,0711га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:003:0015, які знаходяться в с.Опільсько Сокальського району Львівської області.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни в користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 200 (двісті) грн.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Повне судове рішення складено 11.01.2020 р.

Головуючий: М. Я. Адамович