СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-ві/759/1/20
ун. № 759/4561/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В. по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні судді Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В. перебуває вищезазначена цивільна справа

16.01.2020 представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні подав до суду заяву про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., оскільки суддя позбавила сторін змогу скористатися їхнім процесуальним правом, передбаченим ст.ст. 197, 201-205 ЦПК України, порушивши також вимоги п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, згідно яких суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами та сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, внаслідок чого представник відповідача має об`єктивні підстави, припускати, що головуюча судді П`ятничук І.В. не взмозі законно, об`єктивно та неупереджено розглянути дану справу (а.с. 149).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В. від 16.01.2020 відвід був визнаний необгрунованим, та справу передано для розподілу у порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України (а.с. 152-154).

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ (а.с. 149) заяву про відвід розподілено для розгляду судді цього ж суду.

Вивчивши клопотання та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У силу приписів ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді можливо розглянути без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві представника відповіадча, як підстави для відводу, не підтверджені належними доказами, не можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відтак, заява про відвід головуючому судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 36, 40 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В. по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбувідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Ул`яновська