ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 796/129/2018

провадження № 61-11238св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

секретар судового засідання - Комендат М. Р.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецпроект»,

суб`єкт оскарження: начальник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

стягувач - Закрите акціонерне товариство «Тінвестплюс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду у місті Києві апеляційну скаргу адвоката Потерайла Антона Миколайовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпроект», на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року, прийняту у складі судді Заришняк Г. М., у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпроект» на бездіяльність начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у справі за заявою Закритого акціонерного товариства «Тінвестплюс» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду від 16 квітня 2018 року у справі № 368 за позовом Закритого акціонерного товариства «Тінвестплюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпроект» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог скарги і її обґрунтування

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)

«Спецпроект» звернулося до Київського апеляційного суду як до суду першої

інстанції зі скаргою на бездіяльність начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби (далі - ДВС) по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у справі за заявою Закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ) «Тінвестплюс» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду від 16 квітня 2008 року у справі № 368 за позовом ЗАТ «Тінвестплюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпроект» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначило, що 29 травня 2018 року «Тінвестплюс» звернулося до Апеляційного суду міста Києва із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду

від 16 квітня 2018 року у справі № 368 та заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Спецпроект», в межах суми безспірних вимог до ТОВ ««Спецпроект» у розмірі 184 694,56 доларів США і

13 703,67 Євро, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 у Публічному акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ» ).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції (далі - ГТУЮ) Топоріною Л. О. від 21 червня 2018 року накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Спецпроект», розміщені у ПАТ «ПУМБ» на рахунку № НОМЕР_2 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, що складає 184 694,56 доларів США та 13 703,67 Євро.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року заяву

ЗАТ «Тінвестплюс» задоволено. Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду від 16 квітня 2018 року у справі № 368 за позовом ЗАТ «Тінвестплюс» до ТОВ «Спецпроект» про стягнення боргу. Видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Спецпроект» на користь

ЗАТ «Тінвестплюс» 176 595,28 доларів США боргу, 8 099,28 доларів США пені та 13 703,67 Євро арбітражних витрат. Стягнено з ТОВ «Спецпроект» на користь

ЗАТ «Тінвестплюс» 1 762 грн судового збору, 18 417,60 Євро, що еквівалентно

608 701,68 грн, витрат на професійну правничу допомогу, 24 706,07 грн витрат, понесених у зв`язку із залученням перекладачів. Вказана ухвала суду набрала законної сили.

20 лютого 2020 року ТОВ «Спецпроект» звернулось до Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області із заявою про скасування постанови про арешт коштів боржника від 21 червня 2018 року, винесеної у виконавчому провадженні № 566549989. 25 березня

2020 року ТОВ «Спецпроект» отримало лист-відповідь на вказану заяву

від 10 березня 2020 року за № 18814, яким повідомлено про відсутність підстав для задоволення такої заяви, оскільки ухвала про забезпечення позову

від 31 травня 2018 року була фактично виконана і на теперішній час на виконанні не перебуває.

Заявник вказував, що рахунок боржника № НОМЕР_2 , відкритий у

ПАТ «ПУМБ», використовувався для виплати заробітної плати найманим працівникам ТОВ «Спецпроект», яка має пріоритет перед погашенням заборгованості кредиторам підприємства.

Посилаючись на вказані обставини просило визнати бездіяльність начальника Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яка полягала у відмові у скасуванні постанови від 21 червня 2018 року, - неправомірною; зобов`язати начальника Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) усунути порушення шляхом прийняття постанови про скасування постанови старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області

від 21 червня 2018 року, винесеної у виконавчому провадженні № 56649989.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і мотиви його прийняття

Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року, прийнятою ним як судом першої інстанції, у задоволенні скарги відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з ненадання заявником належних і допустимих доказів на підтвердження того, що саме на час накладення арешту державним виконавцем розрахунковий рахунок боржника мав спеціальний режим використання.

За таких обставин суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», вживав усіх заходів, спрямованих на своєчасне та повне виконання ухвали апеляційного суду, і порушення порядку накладення арешту, встановленого вказаним Законом, не допустив, тому відмова начальника Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у скасуванні постанови старшого державного виконавця від 21 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 56649989 є обґрунтованою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У липні 2020 року представник ТОВ «Спецпроект» - адвокат Потерайло А. М. звернувся до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на неврахування судом того, що рахунок № НОМЕР_2 на час винесення постанови про накладення арешту був рахунком зі спеціальним режимом використання, що підтверджується довідкою ПАТ «ПУМБ» № КНА-07.08/211 від 19 лютого 2020 року та додатками до вказаної довідки.

Заявник вказує про неврахування судом того, що на час звернення із клопотанням до відділу ДВС жодного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду від 16 квітня 2008 року у справі № 368, на виконанні не перебуває, тому, на думку заявника, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, з урахуванням частин сьомої, восьмої статті 158 ЦПК України припинили свою дію.

Позиція інших учасників справи

У серпні 2020 року старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шумейко К. В. направила до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу, який Верховний Суд не враховує, оскільки до відзиву не додано доказів його направлення іншим учасникам справи.

Провадження у суді апеляційної інстанції

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦПК України справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, якщо його місце на території України, розглядаються апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу.

Частиною першою статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 447 ЦПК України).

У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 4 серпня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Представник ТОВ «Спецпроект» - адвокат Потерайло А. М. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому зазначив, що вимоги апеляційної скарги підтримує у повному обсязі.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Топоріна Л. О. в судове засідання не з`явився, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник ЗАТ «Тінвестплюс» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд вжив усіх можливих заходів з метою належного повідомлення

ЗАТ «Тінвестплюс» про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги. Зокрема, крім направлення судової повістки-повідомлення на вказану в апеляційній скарзі поштову адресу, суд повідомив заявника про розгляд справи шляхом направлення судової повістки-повідомлення на електронні адреси ЗАТ «Тінвестплюс» () та директора цього товариства (ІНФОРМАЦІЯ_1). Дату та час судового засідання суд визначив з урахуванням тривалості доставки поштової кореспонденції за місцезнаходженням

ЗАТ «Тінвестплюс» - Литовської Республіки.

Стаття 44 ЦПК України встановлює, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Враховуючи, що суд вжив усіх можливих заходів, спрямованих на належне повідомлення ЗАТ «Тінвестплюс» про дату та час розгляду справи, а учасник справи повинен цікавитися станом відомого йому судового провадження і мав об`єктивну можливість дізнатися про призначене судове засідання, його повторна неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд, керуючись статтями 44, 371, 372 ЦПК України, дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутності представника ЗАТ «Тінвестплюс».

Позиція суду апеляційної інстанції, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) у відзиві на неї (стаття 367 ЦПК України) .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вільнюського комерційного арбітражного суду від 16 квітня 2018 року, ухваленим у справі № 368 задоволено позов ЗАТ «Тінвестплюс» до ТОВ «Спецпроект» про стягнення заборгованості.

29 травня 2018 року ЗАТ «Тінвестплюс» звернулося до Апеляційного суду

міста Києва із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду від 16 квітня 2018 року у справі

№ 368 та заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року заяву ЗАТ «Тінвестплюс» про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Спецпроект», у межах суми безспірних вимог до ТОВ «Спецпроект» у розмірі 184 694,56 доларів США і 13 703,67 Євро, які знаходяться розрахунковому рахунку НОМЕР_2 у ПАТ «ПУМБ».

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання ухвали Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ Топоріною Л. О. 21 червня 2018 року у межах виконавчого провадження № 56649989 винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Спецпроект», що обліковуються на рахунку № НОМЕР_2 у ПАТ «ПУМБ», у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів

184 694,56 доларів США та 13 703,67 Євро.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року визнано і надано дозвіл на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду

від 16 квітня 2018 року у справі № 368 за позовом ЗАТ «Тінвестплюс» до ТОВ «Спецпроект» про стягнення заборгованості; видано виконавчий лист про стягнення з ЗАТ «Тінвестплюс» до ТОВ «Спецпроект» 176 595,28 доларів США боргу, 8 099,28 доларів США пені та 13 703,67 Євро арбітражних витрат; стягнено з ТОВ «Спецпроект» на користь ЗАТ «Тінвестплюс» 1 762 грн судового збору,

18 417,60 Євро, що еквівалентно 608 701,68 грн, витрат на професійну правничу допомогу, 24 706,07 грн витрат, понесених у зв`язку із залученням перекладачів. Вказана ухвала суду набрала законної сили.

20 лютого 2020 року ТОВ «Спецпроект» звернулося до Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області із заявою про скасування постанови про арешт коштів боржника від 21 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 56649989, вказуючи на те, що рахунок боржника за № НОМЕР_2 , відкритий у АТ «ПУМБ», має спеціальний режим використання, зокрема для виплати заробітної плати найманим працівникам товариства та сплати податків, що підтверджується довідкою від 19 лютого

2020 року. Заявник вказував, що звернення стягнення на кошти, які перебувають на вказаному рахунку, заборонено законом.

З листа від 10 березня 2020 року № 18814 суди встановили, що відділ ДВС повідомив ТОВ «Спецпроект» про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки ухвала Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року про забезпечення позову у справі № 796/129/2018 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку в ПАТ «ПУМБ», виконана, а виконавче провадження закрито.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У справі, що переглядається, судом першої інстанції встановлено, що арешт на рахунок ТОВ «Спецпроект» № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ» накладено ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, якою вжито заходів забезпечення позову. На виконання вказаної ухвали державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 21 червня

2019 року та направленодо ПАТ «ПУМБ». Листом від 3 липня 2018 року № 5568 банк повідомив відділ ДВС про виконання постанови від 21 червня 2019 року про накладення арешту на кошти ТОВ «Спецпроект», що перебувають на рахунку № НОМЕР_2 .

Суд першої інстанцій, врахувавши відсутність відомостей від ПАТ «ПУМБ» на час накладення арешту про те, що рахунок № НОМЕР_2 має спеціальний режим використання, і ненадання заявником доказів існування таких обставин на час накладення арешту, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати неправомірною постанову державного виконавця від 21 червня 2019 року.

Встановивши, що виконавче провадження з примусового виконання ухвали вжиття заходів забезпечення позову закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням, на час звернення заявника до відділу ДВС заходи забезпечення позову не скасовано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, відмовивши ТОВ «Спецпроект» у задоволенні заяви про скасування постанови від 21 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 56649989, начальник Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) діяв у межах своїх повноважень відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів враховує, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Київського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 796/129/2019 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті Апеляційним судом міста Києва 31 травня 2018 року, у вигляді накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Спецпроект» в межах суми безспірних вимог ЗАТ «Тінвестплюс» у розмірі 184 694,56 доларів США і 13 703,67 Євро, які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «Спецпроект» № НОМЕР_3 , відкритого у відділенні ПАТ «ПУМБ».

Доводи касаційної скарги про неврахування судом довідки ПАТ «ПУМБ»

№ КНА-07.08/211 від 19 лютого 2020 року, якою підтверджується, що рахунок № НОМЕР_1 має спеціальний режим використання, відхиляються колегією суддів, оскільки вказаною довідкою надано інформацію на 19 лютого 2020 року.

Посилання заявника про те, що на час звернення до відділу ДВС ухвала Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року втратила свою дію, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки на час розгляду справи судом заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, скасовані не були.

Враховуючи викладене, ухвала Київського апеляційного суду

від 13 липня 2020 року, як суду першої інстанції, відповідає вимогами

статті 263 ЦПК України; суд повно та всебічно розглянув справу, встановив усі фактичні обставини справи, надав належну оцінку наданим доказам та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги

ТОВ «Спецпроект», оскільки судом не встановлено, а заявником не доведено бездіяльності начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, встановивши відсутність підстав для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 24, 351, 368, 376, 381-384, 447-451 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Потерайла Антона Миколайовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпроект», на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 рокузалишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повна постанова виготовлена 10 грудня 2020 року.

Судді: С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов