УХВАЛА

04 лютого 2020року

м. Київ

справа № 707/1798/19

провадження № 61-2386ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (далі - ТОВ «Черкасиенергозбут») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату послуг з постачання електричної енергії,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2019 року ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просило стягнути з останніх на свою користь заборгованість за несвоєчасну оплату послуг з постачання електричної енергії в розмірі 3 301 грн 23 коп.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2019 року в задоволенні позову ТОВ «Черкасиенергозбут» відмовлено.

Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивач не довів укладення між сторонами договору приєднання. Договір про надання послуг не є повністю заповненим, в наданому примірнику відсутні підписи споживачів. А в матеріалах справи відсутні невід`ємні частини (додатки) до договору.

Крім того, суд вказав на безпідставність вимог до трьох відповідачів, оскільки не доведено, що відповідачі є співвласниками домоволодіння, до якого постачається електроенергія. Особовий рахунок відкрито лише на ОСОБА_2 . Право вимоги до решти відповідачів не обґрунтовано позивачем.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Черкасиенергозбут» задоволено.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «Черкасиенергозбут» задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 3 301 грн 23 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що позивачем підтверджено право вимоги як до власника домоволодіння, так і до осіб, які зареєстровані у житлі власника. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їм послуги.

У лютому 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2019 року справа за позовом ТОВ «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату послуг з постачання електричної енергії призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Предметом позову ТОВ «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату послуг з постачання електричної енергії, тобто ціна позову в загальному розмірі становить 3 301 грн 23 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 707/1798/19 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вказівка в резолютивній частині постанови Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене в малозначній справі.

Доводи касаційної скарги щодо наявності підстав для обов`язкового скасування постанови Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова прийнята без повідомлення та участі заявників при розгляді справи в апеляційному суді, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються положеннями частини першої статті 369 ЦПК України, відповідно до якої апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату послуг з постачання електричної енергії відмовити.

Суддя В. С. Жданова