Справа № 209/2754/20
Провадження № 2/209/1154/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

за участі секретаря Швець О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74100 грн. 00 коп. матеріальних збитків, на відшкодування моральної шкоди та фізичних страждань у сумі 10000 грн. 00 коп.; на відшкодування судових витрат 841 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 05 серпня 2018 року о 19.30 годині у світлий час доби, в порушення п. 2.9 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Москвич 412 ІЕ» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , рухався в м. Кам`янському по проїзній частині дороги, що проходить від вул. Харківська до Єлизаветівського шосе (автодорога Т0414) в м. Кам`янському, що має двосторонню організацію руху, зі сторони вул. Харківська, зі швидкістю близько 40 км/год. У зустрічному водієві ОСОБА_2 напрямку по своїй смузі в напрямку вул. Харківська зі швидкістю 30 км/год рухався мікроавтобус «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , як водій механічного транспортного засобу, перед здійсненням маневру виїзду на смугу призначену для руху транспортних засобів у зустрічному напрямку, в порушення вимог п. 10.1 і 11.3 ПДР України, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, здійснюючи рух на технічно справному автомобілі, маючи об`єктивну можливість бачити зустрічно рухомий мікроавтобус «Opel Vivaro», проявляючи злочинну недбалість та особисту неуважність, в силу свого знаходження в стані алкогольного сп`яніння, не переконавшись у безпеці виконуваного маневру, виїхав на смугу, призначену для руху транспортних засобів у зустрічному напрямку, по якій рухався мікроавтобус «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . Останній, на момент здійснення з водієм ОСОБА_2 вищевказаного маневру, застосував гальмування і зупинив керований транспортний засіб. ОСОБА_2 , проявляючи бездіяльність, як водій, після виїзду на смугу зустрічного руху, не здійснив гальмування, в результаті чого, сталося зіткнення вищевказаних транспортних засобів. Після цього, AT «СК «МЕГА-ГАРАНТ», в якій був застрахований ОСОБА_4 , відмовила йому у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що в момент ДТП 05.08.2018 року водій ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок ДТП він поніс наступні матеріальні витрати: закупівля та оплата деталей для ремонту автомобіля - 90380,00 грн., оплата за ремонт автомобіля - 50470,00 грн. Ним були вжиті заходи досудового урегулювання спору, але відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку відшкодувати витрати і врегулювати спір відмовився. Вважає, що ним визначено справедливу суму, яку відповідач повинен відшкодувати йому в сумі 74100 гривень 00 копійок за матеріальні збитки та 10000 грн. завданої йому моральної шкоди.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 31 липня 2019 року по кримінальному провадженню № 209/3577/18, ОСОБА_2 був визнаний винним у тому, що 05 серпня 2018 року о 19.30 годині він у світлий час доби, в порушення п. 2.9 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Москвич 412 ІЕ» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , рухався в м. Кам`янському по проїзній частині дороги, що проходить від вул. Харківська до Єлизаветівського шосе (автодорога Т0414) в м. Кам`янському, що має двосторонню організацію руху, зі сторони вул. Харківська, зі швидкістю близько 40 км/год. У зустрічному водієві ОСОБА_2 напрямку по своїй смузі в напрямку вул. Харківська зі швидкістю 30 км/год рухався мікроавтобус «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , як водій механічного транспортного засобу, перед здійсненням маневру виїзду на смугу призначену для руху транспортних засобів у зустрічному напрямку, в порушення вимог п. 10.1 і 11.3 ПДР України, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, здійснюючи рух на технічно справному автомобілі, маючи об`єктивну можливість бачити зустрічно рухомий мікроавтобус «Opel Vivaro», проявляючи злочинну недбалість та особисту неуважність, в силу свого знаходження в стані алкогольного сп`яніння, не переконавшись у безпеці виконуваного маневру, виїхав на смугу, призначену для руху транспортних засобів у зустрічному напрямку, по якій рухався мікроавтобус «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . Останній, на момент здійснення з водієм ОСОБА_2 вищевказаного маневру, застосував гальмування і зупинив керований транспортний засіб. ОСОБА_2 , проявляючи бездіяльність, як водій, після виїзду на смугу зустрічного руху, не здійснив гальмування, в результаті чого, сталося зіткнення вищевказаних транспортних засобів, внаслідок чого пасажиру мікроавтобусу «Opel Vivaro» ОСОБА_5 завдано середнього ступеня тяжкості тілесних пошкоджень, що викликало тривалий розлад здоров`я більш 21 дня. Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 35).

У той же час, вказаною ухвалою суду кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 липня 2019 року по кримінальному провадженню № 209/3577/18 є преюдиційними і доведенню не підлягають.

Як визнається сторонами у справі, завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була.

Суд вважає доведеним і обґрунтованим розмір заявленої позивачем заподіяної матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 74100 грн., що встановлено на підставі наданих позивачем до позову документів, а саме: копій квитанцій про оплату ремонту на суму 50470,00 грн. від 05.12.2018 року та оплату запчастин на суму 90380,00 грн. (а.с. 7, 9), копії акту прийому-передачі (закупівля матеріалів) від 09.11.2018 р. та копії акту прийому-передачі виконаних робіт від 05.12.2018 р. (а.с. 8,10); копії висновку експертного дослідження автотоварознавця № 5940 від 29.10.2018 року (а.с. 11-29), копії листа вих. № 11-10/2 від 11.10.2019 року страхової компанії СК «Мега-Гарант» про відмову у виплаті страхового відшкодування (а.с. 31-32), що повністю визнано відповідачем у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо позовних вимог відносно стягнення моральної шкоди, суд вважає їх обґрунтованими виходячи з наступного.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди з відповідача, суд приймає до уваги фізичні та душевні страждання позивача через ушкодження власності - автомобіля, неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв`язків, що потягло за собою зміни у звичному способі життя позивача та вплинуло на його емоційний і майновий стан.

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодування, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, суд вважає, що сума в 10000 грн., є домірною глибині емоційних переживань позивача, оскільки наслідки ДТП негативно вплинули на психологічний, емоційний та моральний стан позивача, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 841 грн. і його звільнення від сплати судового збору за вимоги про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача у встановленому законом розмірі 840,80 грн. та стягнути з позивача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., відмовивши позивачу у стягнення переплаченої ним суми судового збору в розмірі 0 грн. 20 копійок.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 74100 (сімдесят чотири тисячі сто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету п`ятдесят відсотків судового збору, що складає 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, сплаченого за квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 22 травня 2020 року на розрахунковий рахунок: Дніпровське УК /Дніпр.р-н., код ЄДРПОУ одержувача - 37976087, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), ККД 22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (EAП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача (IBAN): UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 копійок.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача переплаченої суми судового збору в розмірі 0 грн. 20 копійок - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.

Суддя Я.В. Замкова