Справа № 570/449/20
провадження № 2-з/570/2/2020
У Х В А Л А

03 лютого 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Кушнір Н.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.149-152 ЦПК України при подачі представником позивача заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоромної Юлії Анатоліївни про визнання незаконною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в:

покликаючись на порушення майнових прав при складанні заповіту, представник позивача адвокат Дупак В.Г. до пред`явлення позову у поданій до суду 03 лютого 2020 року заяві просить забезпечити позов шляхом накладення заборони прийняття спадщини на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яким особам до моменту розгляду справи по суті.

Заява про забезпечення позову за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В порушення зазначених вимог, з юридичної точки зору заява про забезпечення позову не оплачена судовим збором, так як відсутність печатки банку про зарахування коштів не є належним виконанням вимог закону.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п.27 судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Відповідно до інформаційного листа від 10 листопада 2011 року N 12-6621/11 Державної судової адміністрації України судовий збір відповідно до Закону може сплачуватися як у безготівковій, так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв`язку та справляється за місцем розгляду справи. Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Ст.62 ЦПК України надає адвокату право посвідчувати свої повноваження на участь в цивільній справі, крім довіреності, також ордером, виданим адвокатським об`єднанням, або договором. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з вимогами ст.62 ЦПК України ордер, який посвідчує повноваження адвоката як представника, подається в оригіналі.

Можливості посвідчення відповідності оригіналу копії ордеру самостійно адвокатом положеннями ЦПК України і Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено. Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 29 травня 2019 року у справі №202/5348/18.

Однак, в порушення вищенаведених вимог, до заяви про забезпечення позову, поданої представником позивача адвокатом Дупаком В.Г., долучено копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 у Рівненському міському суді Рівненської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову підписана особою, яка не має на це права.

Крім цього, при подачі заяви представник позивача указав відповідачем приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоромну Ю. А., який згідно абз.4 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року не є заінтересованою особою і не повинен залучатися до участі у справі, такою особою можуть бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а за їх відсутності територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Дупаку В. Г.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149-153, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

повернути представнику позивача адвокату Дупаку Валентину Германовичу заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоромної Юлії Анатоліївни про визнання незаконною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвала може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її підписання. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір Н.В.