Ухвала

Іменем України

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа №227/3802/20

провадження № 61-18125ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новодонецької селищної радиДонецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною діяльністю її посадових осіб.

Позов мотивовано тим, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2018 року задоволено позов ОСОБА_1 , скасовано незаконну постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новодонецької селищної ради Донецької області від 22 травня 2018 року № 7 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На думку позивача, посадові особи органу місцевого самоврядування діяли з порушенням вимог чинного законодавства України, порушили його права, безпідставно, за відсутності доказів вини звинуватили його у скоєнні адміністративного правопорушення та наклали на нього адміністративне стягнення.

Така неправомірна діяльність призвела до марнування його часу, витраченого на оскарження незаконної постанови. Під впливом неправомірних дій він зазнав моральних страждань, хвилювань, був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, відчуває зверхнє ставлення до себе як до людини та приниження. Безвідповідальність та безкарність посадових осіб місцевої влади призвела до глибокого відчуття несправедливості та розцінене позивачем як приховане моральне катування, що є приниженням його честі та гідності.

Просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн за рахунок місцевого бюджету Новодонецької селищної ради Донецької області.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановою Донецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що є рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки ОСОБА_1 вже звертався до суду з подібними позовними вимогами до Новодонецької селищної ради Донецької області.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд.

Заявник посилається на те, що він дійсно звертався до суду з позовом до юридичної особи з назвою «Новодонецька селищна рада» та помилково вказав неналежний , який належить виконавчому комітету Новодонецької селищної ради Донецької області. Натомість Новодонецька селищна рада Донецької області має . Оскільки відшкодувати моральну шкоду за рішенням суду неможливо, виходячи з наявності розбіжностей у реквізитах відповідача, він змушений був звернутися до суду з новим позовом. Вказує на те, що даний позов пред`явлений до зовсім іншої юридичної особи з назвою «Новодонецька селищна рада», яка має . Вважає, що ним позов подано до належного відповідача, тому суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, відмовляючи у відкритті провадження у справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 вересня 2019 року Добропільським міськрайонний судом Донецької області ухвалено рішення у справі № 227/1928/19, яким частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради Донецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною діяльністю її посадових осіб. Стягнуто з Новодонецької селищної ради Донецької області за рахунок місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями (рішеннями) посадових осіб Новодонецької селищної ради Донецької області. Постановою Донецького апеляційного суду від 29 січня 2020 року рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року залишено без змін.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 посилався на неправомірне притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новодонецької селищної ради Донецької області № 7 від 22 травня 2018 року, яка скасована рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року. Спричинену моральну шкоду позивач оцінював у 1 млрд. грн.

Оскільки предмет і підстави позову у справі № 227/1928/19 та у цій справі № 227/3802/20 є тотожними, спір заявлено між тими самими сторонам, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження. Зміна ціни позову не є зміною предмета і підстав позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 на виявлені розбіжності у реквізитах коду ЄДРПОУ юридичної особи Новодонецької селищної ради Донецької області не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій та не мають правового наслідку для скасування оскаржуваних судових рішень.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що позивачем не вирішувалося питання щодо виправлення помилки у виконавчому документі у справі № 227/1928/19, який видано на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року в порядку статті 432 ЦПК України, у зв`язку з розбіжностями у реквізитах боржника Новодонецької селищної ради Донецької області.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а є лише незгодою заявника з їх змістом.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук