09.12.2020 Справа № 363/3190/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою не досягнуто згоди про поділ спільного житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому порушує питання про поділ в натурі житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності.

Залишивши частину позовних вимог без розгляду, позивачка просила виділити їй у власність відокремлену частину житлового будинку, як окреме домоволодіння - квартиру АДРЕСА_2 , яка становить 62/100 частки та є найбільш наближеною до ідеальної і складається з наступних приміщень:

літ. «1-2» (кладова - 2,6м2);

літ. «1-4» (житлова -11,6 м2);

літ. «2-1» (коридор -5,5 м2);

літ. «2-2» (житлова -12,0 м2);

літ. «2-3 »(житлова -11,5 м2);

літ. «2-4»(житлова - 5,7 м2);

літ. «2-5»(кухня - 6,1 м2);

літ. «2-3»(житлова -11,5 м2);

літ. III - кладова 7,4 кв.м.;

літ. «IV» (веранда - 6,8 м2);

літ. «V» (кладова - 3,3 м2);

загальною площею по квартирі АДРЕСА_3 - 72,5 м2, а також господарські споруди, а саме: літ. «Г» (сарай - 23,1 м2); літ. «Е» (вбиральня -1,2 м2); літ. «Є» (навіс - 9,1 м2); літ. №1-8 - огорожа (50% у спільному користуванні з ОСОБА_2 ; літ № І-ІІ - вимощення (50% у спільному користуванні з ОСОБА_2 ).

Зобов`язати ОСОБА_2 замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 3-2 площею 12.1 кв.м. в приміщенні кімнати 1-3 площею 11.3 кв.м. та з приміщення сіни II площею 8.0 кв.м. в приміщення кладової площею 7.4. кв.м.

Змінити розмір ідеальних часток співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 та визначити, що ОСОБА_2 належать 38/100 частин зазначеного будинку з господарськими спорудами, а ОСОБА_1 62/100 його частин.

Представник позивачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечив.

Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, суд позбавлений можливості в черговий раз відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, а тому дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 01 червня 2009 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Фоєю Л.А., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини житлового будинку, який розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з витягу №23305241 від 15 липня 2009 року право власності на 2/3 частини будинку АДРЕСА_1 15 липня 2009 року зареєстровано за ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки на нерухоме майно №741 від 17 серпня 2016 року, 1/6 частина вказаного житлового будинку належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25 вересня 1989 року виданого Вишгородською державною нотаріальною конторою. Інша 1/6 частина житлового будинку належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування укладеного 09 жовтня 1989 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Оригінали свідоцтва про право на спадщину від 25 вересня 1989 року виданого Вишгородською державною нотаріальною конторою та договору дарування укладеного 09 жовтня 1989 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 досліджені в суді з матеріалів інвентаризаційної справи №108 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відтак позивачка є власником 2/3 частин спірного житлового будинку, а відповідачці належить інша 1/3 його частина.

Згідно технічного паспорту на будинок виготовленого 04 лютого 2009 року спірний житловий будинок загальною площею 104,5 кв.м., житловою площею 52,1 кв.м. складається з наступних приміщень:

літ. «1-1» (кухня - 8,5м2);

літ. «1-2» ( кладова - 2,6 м2);

літ. «1 -3» (житлова -11,3 м2);

літ. «1-4» (житлова -11,6 м2);

літ. «І» (веранда - 4,2 м2);

літ. «II» (сіни - 8,0 м2);

літ. «III» (кладова - 7,4 м2);

Разом по квартирі №1 - 53,6 м2 із них: житлові - 22,9 м2; допоміжні -11,1 м2.

літ. «2-1» (коридор - 5,5м2);

літ. «2-2» ( житлова -12,0 м2);

літ. «2-3» (житлова -11,5 м2);

літ. «2-4» (житлова -5,7 м2);

літ. «2-5»(кухня - 6,1м2);

літ. «IV» (веранда - 6,8 м2);

літ. «V» (кладова - 3,3 м2);

Разом по квартирі № 2 - 50,9 м2, із них: житлові - 29,2 м2; допоміжні -11,6 м2.

Надвірні споруди складаються з сараю «В», «Г», «Д» та «З», огорожі 1-8, вимощення І-ІІ, убиральні «Е» та «Ж» та навісу «К» та «Є».

Згідно акту складеного 04 вересня 2020 року ОСОБА_2 вже тривалий час не проживає за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджено підписами сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1, 2 і 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом статей 356, 364 і 367 ЦК України майно, що є в спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками, кожен з яких має право на виділ в натурі частки зі спільного майна або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України, коли подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

За відсутності згоди співвласників питання про поділ спільного майна вирішується судом.

На час розгляду справи сторони домовленості про порядок володіння та користування спірним будинком не досягли.

Згідно статей 183, 364, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Згідно роз`яснень даних у п.п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ жилого будинку можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у праві власності, а також за наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок (постанова від 3 квітня 2013 року).(Правовий висновок Верховного Суду України, наведений у постанові від 16.11.2016 р. у справі №359/4886/15-ц (6-1443цс16).

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Звернувшись до суду з цим позовом до відповідачки позивачка зазначила, що в позасудовому порядку вона не може врегулювати з відповідачкою своє право на виділення та користування своєю часткою у спірному будинку, в зв`язку з чим потребує судового захисту свого права власності на майно.

Як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи №ЕС-1727-1-1260.19 від 26 лютого 2018 року судовим експертом запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд погоджується з висновком судової будівельно-технічної експертизи та вважає необхідним при здійсненні поділу будинку обрати запропонований експертом варіант №2, який найбільш приближений до ідеальних часток співвласників.

Згідно зазначеного варіанту співвласнику ОСОБА_2 пропонується до виділу квартира АДРЕСА_5 загальною площею 32,0 кв.м, що включає в себе наступні приміщення будинку: 1-1 кухня площею 8,5 кв.м; 1-3 житлова 11,3 кв.м; І - веранда 4,2 кв.м; ІІ - сіни 8,0 кв.м, а також господарські будівлі: сарай літ. «Д»; убиральню літ. «Ж».

Частка ОСОБА_2 при даному варіанті поділу становить 38/100.

Співвласнику ОСОБА_1 пропонується до виділу квартира АДРЕСА_3 загальною площею 72,5 кв.м, що включає в себе наступні приміщення будинку: 1-2 кладова 2,6 кв.м; 1-4 житлова 11,6 кв.м;2-1 коридор площею 5,5 кв.м; 2-2 житлова 12,0 кв.м; 2-3 житлова 11,5 кв.м; 2-4 житлова 5,7 кв.м; 2-5 кухня 6,1 кв.м; ІІІ - кладова 7,4 кв.м.; IV - веранда 6,8 кв.м; V - кладова 3,3 кв.м, а також господарські будівлі: сарай літ. «Г»; убиральню літ. «Е»; навіс літ. «Є».

Частка ОСОБА_1 при даному варіанті поділу становить 62/100.

У спільному користуванні співвласників залишити: опорні конструкції будинку; дах та горище будинку; огорожу 1-8, вимощення 1-2.

Для відокремлення часток, у першому варіанті відсутня необхідність у виконання робіт для розподілу будинку, у другому варіанті необхідно виконати наступні будівельні роботи: замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 3-2 площею 12,1 кв.м в приміщенні кімнати 1-3 площею 11,3 кв.м та з приміщення сіни П площею 8,0 кв.м в приміщення кладової площею 7,4 кв.м., влаштувати дверний отвір з кімнати 2-4 площею 5,7 кв.м. в кімнату 1-4 площею 11,6 кв.м та з приміщення коридору 2-1 площею 5,5 кв.м в приміщення кухні 1-2 площею 2,6 кв.м шляхом демонтажу частини перегородки між вказаними приміщеннями.

Відтак з метою повного захисту прав сторін і визнання права власності на будинок слід змінити розмір ідеальних часток сторін.

Такий варіант поділу є найбільш наближеним до ідеальних часток сторін у праві спільної власності та найбільш збалансованим при визначенні часток як по площі домоволодіння так і по його вартості. З цих підстав варіант №1 поділу будинку слід відкинути.

Згаданий варіант №2 поділу пов`язаний з незначним відхиленням від розміру часток кожного власника, коли в іншій спосіб поділити будинок в натурі з виділенням відокремленої частини будинку з самостійним виходом та збереженням ідеальних часток співвласників технічно неможливо.

Тому єдиним найбільш зручним з незначним відхиленням від розміру ідеальних часток та менш трудомісткий є варіант № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №ЕС-1727-1-1260.19 від 26 лютого 2018 року.

Так, суд доходить висновку, що запропонований поділ спірного будинку між сторонами за варіантом №2 нормативно обґрунтований експертом і свідчить, що всі співвласники будуть забезпечені житлом, що відповідає державним будівельним нормативним вимогам, при цьому права співвласників стосовно умов проживання дотримані.

Запропоновані експертом варіанти поділу спірного будинку між співвласниками з незначним відхиленням від ідеальних часток сторін, який передбачає проведення перебудови будинку, без втручання у його несучі конструкції та комунікації. Таким чином зазначені у варіанті поділу будинку перепланування не створюють перешкоди у користуванні відповідачці своєю часткою.

З огляду на вищевказані обставини, суд доходить висновку, що з урахуванням зручності у користуванні приміщеннями у будинку та компактності розміщення надвірних споруд, з метою створення якомога менше перешкод у користуванні іншим співвласникам їх частиною майна, 2-й варіант поділу будинку між сторонами запропонований експертом у висновку по даній справі є таким, що ніяк не погіршує майнові права відповідачки на житловий будинок та незначний відступ від ідеальних часток не завдає шкоди господарському призначенню будинку та надвірним будівлям.

Водночас в суді встановлено технічну можливість поділу спірного будинку, яку пов`язано з замуруванням дверних отворів.

Зазначені перепланування спірного будинку не передбачають втручання в несучі конструкції будинку.

Таким чином, з метою розв`язання спору і дотримання прав співвласників ідеальні частки сторін у будинку слід змінити відповідно до технічної можливості поділу будинку.

Крім того для влаштування двох ізольованих квартир, які пропонуються виділити сторонам у житловому будинку та для відповідності вимогам будівельних норм необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи: замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 3-2 площею 12,1 кв.м в приміщенні кімнати 1-3 площею 11,3 кв.м та з приміщення сіни ІІ площею 8,0 кв.м в приміщення кладової площею 7,4 кв.м., влаштувати дверний отвір з кімнати 2-4 площею 5,7 кв.м. в кімнату 1-4 площею 11,6 кв.м та з приміщення коридору 2-1 площею 5,5 кв.м в приміщення кухні 1-2 площею 2,6 кв.м шляхом демонтажу частини перегородки між вказаними приміщеннями.

Здійснення зазначених перебудов призведе до утворення нових самостійних, ізольованих квартир (приміщень) будинку, тобто внаслідок цього кожна з поділених частин будинку буде складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

З метою здійснення реального поділу спірного житлового будинку, захисту прав позивачки та найбільш ефективного виконання судового рішення по справі, суд вважає необхідним проведення ремонтно-будівельних робіт по замуруванню дверного отвору із приміщення кімнати 3-2 площею 12,1 кв.м в приміщенні кімнати 1-3 площею 11,3 кв.м та з приміщення сіни ІІ площею 8,0 кв.м в приміщення кладової площею 7,4 кв.м. покласти саме на позивачку ОСОБА_1 , оскільки відповідачка тривалий час в спірному будинку не проживає та ним не користується.

Таким чином, заявлені позивачкою права підлягають визнанню, а пред`явлений позов задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , у власність відокремлену частину житлового будинку, як окреме домоволодіння квартиру АДРЕСА_2 , яка становить 62/100 частки та є наближеною до ідеальної і складається з наступних приміщень:

-літ. «1-2» (кладова 2,6 кв.м);

-літ. «1-4» (житлова 11,6 кв.м);

-літ. «2-1» (коридор 5,5 кв.м);

-літ. «2-2» (житлова 12,0 кв.м);

-літ. «2-3» (житлова 11,5 кв.м);

-літ. «2-4» (житлова 5,7 кв.м);

-літ. «2-5» (кухня 6,1 кв.м);

-літ. «ІІІ» - кладова 7,4 кв.м;

-літ. «ІV» (веранда 6,8 кв.м);

-літ. «V» (кладова 3,3 кв.м);

загальною площею по квартирі АДРЕСА_3 72,5 кв.м,

а також господарські споруди, а саме:

-літ. «Г» (сарай 23.1 кв.м);

-літ. «Е» (вбиральня 1,2 кв.м);

-літ. «Є» (навіс 29.1 кв.м);

-літ. 1-8 огорожу (50% у спільному користуванні з ОСОБА_2 );

-літ. І-2 вимощення (50% у спільному користуванні з ОСОБА_2 );

Зобов`язати ОСОБА_1 замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 3-2 площею 12.1 кв.м. в приміщенні кімнати 1-3 площею 11.3 кв.м. та з приміщення сіни II площею 8.0 кв.м. в приміщення кладової площею 7.4. кв.м.

Змінити розмір ідеальних часток співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 та визначити, що ОСОБА_2 належать 38/100 частин зазначеного будинку з господарськими спорудами, а ОСОБА_1 62/100 його частин.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_6 .

Суддя