РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Полонця С.М.,

секретаря с/з - Глущенко Я.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно з проведенням індексації, яка буде матись, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на період навчання, а саме до 30.09.2023 року, посилаючись на те, що він є сином відповідача, та проживає окремо, навчається в навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати допомогу.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 21.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача ОСОБА_2 та проживає окремо від батька, а також навчається на бюджетній основі денної форми навчання в Житомирському національному агроекологічному університеті з терміном навчання по 30.06.2023 року.

Крім того, позивач є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності з ч.1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

В свою чергу, відповідач не надав належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження свого матеріального стану та неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання.

Таким чином, приймаючи до уваги, що у зв`язку із стаціонарним навчанням позивач, який є сином відповідача, особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства та не досяг двадцяти трьох річного віку, позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.

Отже, визначений позивачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, є достатнім для забезпечення потреб позивача, який продовжує навчання.

При цьому, суд виходить з того, що при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої особи, законом не передбачено також визначення розміру аліментів у розмірі не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову до суду - 20.12.2019 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання 30.06.2023 року.

В решті вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: