Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/1362/19
провадження: 2/614/32/20
категорія: 44

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

07.02.2020

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/1362/19

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (за ч. 1 ст. 121 КК України),

за участю учасників справи:

позивача: не з?явилася,

відповідача: не з?явилася,

У С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

26.12.2019 ОСОБА_3 звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 16 578.02 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_3 посилається на наступні обставини.

ОСОБА_3 є потерпілою по кримінальному провадженню, в якому відповідач є засудженою вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 18.11.2019 за ч. 1 ст. 121 КК України до п?яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Діями відповідача позивачці спричинена матеріальна шкода, яка виразилась у витратах на лікування та придбання медикаментів на загальну суму 16 578.02 грн., та моральна шкода, яку ОСОБА_3 оцінила в 10 000 грн.

Так, 10.08.2019 близько 18.00 год. ОСОБА_4 знаходилась в будинку позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з позивачем, умисно, з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, наблизившись до останньої з каменем в долоні правої руки, який був у неї з собою, нанесла позивачу декілька ударів в область голови. Продовжуючи свій злочинний намір, відповідач взяла на столі в прихожій кімнаті канцелярські ножиці і нанесла їх лезом два удари позивачу в область нижньої частини живота. Таким чином, ОСОБА_4 в результаті своїх умисних злочинних дій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 227-ІЗ/19, № 251-ІЗ/19 спричинила позивачу тілесні ушкодження у вигляді саден, гематом на голові та двох проникаючих колотих поранень живота, з ушкодженням сечового міхура, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Окрім фізичної та моральної шкоди, діями відповідача також позивачу завдано немайнові витрати, спричинені моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов?язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, побоювання щодо майбутнього стану здоров?я.

В момент нанесення тілесних ушкоджень позивач понесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров?я, а головне страху за своє життя.

В подальшому позивач була вимушена проходити стаціонарне та амбулаторне лікування з періодичними відвідуваннями лікувального закладу з метою огляду, оброблення та перев?язки ран. Впродовж всього лікування позивач почувалася незручно, дискомфортно, була змушена пристосовуватися до негативних умов існування. Так, більше двох місяців позивач не могла спокійно сидіти та лежати, гігієнічні процедури не обходились без сторонньої допомоги. В період лікування позивач потребувала зовнішньої допомоги з боку рідних, із-за чого почувала себе як джерело клопоту та обмеження для близьких.

Дотепер продовжуються проблеми зі здоров?ям у вигляді періодичних болів, обмеження фізичної активності.

2. Позиції учасників справи

Ухвалою судді від 21.01.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалу суду про відкриття спрощеного позовного провадження від 21.01.2020 відповідач отримала 24.01.2020.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з?явилася, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, справу розглядати за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з?явилася, позовні вимоги визнає, справу просить розглядати за її відсутності, про що надала відповідну заяву.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

Вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 18.11.2019 по справі № 614/1047/19 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за фактом спричинення останньою ОСОБА_3 10.08.2019 умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння (а.с.35-37).

З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4443/1311 від 28.08.2019 ОСОБА_3 вбачається, що остання надійшла до Ізюмської ЦМЛ 10.08.2019 з проникаючими колотими пораненнями живота (2) із ушкодженням сечового міхура; гематомами обличчя, забійними ранами волосяної частини голови, та перебувала на стаціонарному лікуванні до 28.08.2019 (а.с.7).

На підтвердження витрат на лікування ОСОБА_3 надала за період, коли вона перебувала на стаціонарному лікуванні, товарні чеки на загальну суму 16 578.02 грн. (а.с.11-34).

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до роз`яснення, які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших змін. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Суд враховує доведеність позивачкою завдання їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок злочинних дій відповідача, яку вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 18.11.2019 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, де позивачка ОСОБА_3 є потерпілою, що призвело до душевних психоемоційних переживань, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні відповідача, що встановлено вказаним вироком, стан здоров`я позивача.

Суд визнає аргументованими доводи позивача щодо спричинення позивачу немайнової шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку із протиправними діями ОСОБА_4 , що спричинило зміну звичайного способу життя ОСОБА_3 .

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також встановлених судом обставин справи, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 82, 89, 141, 191, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (за ч. 1 ст. 121 КК України) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 16 578 (шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 02 коп. та моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.