24 грудня 2020 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Чальцнвої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу №221/6493/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що йому на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 .
В будинку зі згоди позивача була зареєстрована відповідач - дружина його сина ОСОБА_3 , яка перебувала з ним у шлюбі. Відповідач з 2015 року виїхала з будинку та з того часу проживати у будинок не поверталася, своїх речей в будинку не має. Через реєстрацію відповідача у належному йому будинку він не має можливості оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в будинку осіб, у зв`язку з чим просив визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.
У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, на позові наполягає, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала, а тому, у відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.
Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7739985 від 11.07.2005 року ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.06.2005 року Волноваською державною нотаріальною конторою належить будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 44,70 кв.м.
З довідки №969, виданої 02.10.2020 року Миколаївською сільською радою Волноваського району Донецької області у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2 .
Відповідно до акту обстеження фактичного проживання осіб від 01.10.2020 року, складеного за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідач зареєстрована, однак не мешкає у вищевказаному будинку з 2015 року. Особистих речей ОСОБА_3 , які б засвідчували її проживання у будинку не виявлено.
Згідно ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, особистих речей в квартирі немає, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.
На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева