Ухвала

24 грудня 2020 року

м. Київ

справа №753/10089/20

провадження №61-14648ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Інкомед» на неправомірні дії та бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків скарги, саме: надання документу на підтвердження сплати судового збору та зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серію паспорта, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Обґрунтовуючи необхідність надання доказів сплати судового збору в указаній ухвалі суду зазначено, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

ОСОБА_1 подано скаргу на неправомірні дії та бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за результатом розгляду якої заявник оскаржує ухвалу суду першої інстанції про залишення скарги без розгляду, залишеної постановою суду апеляційної інстанції без змін.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання фізичною особою до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Такий правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18).

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 подано заяву про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 02 листопада 2020 року. Зазначено, що відсутність доказів на підтвердження майнового стану - відповідної довідки про доходи від контролюючого органу, яка б підтверджувала майновий стан заявника, позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити клопотання про зменшення розміру судових витрат та відстрочення сплати судового збору. Вказано про необхідність надання доказів про неможливість сплатити судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі або сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 повторно подано заяву про звільнення його від сплати судового збору, у якій заявник висловив свою незгоду з судовим рішенням про залишення його касаційної скарги без руху.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження майнового стану. Надіслані заявником довідка про присвоєння йому ідентифікаційного номера та окрема ухвала Дарницького районного суду м. Києва

від 26 серпня 2003 року жодним чином не підтверджують його майновий стан, який би свідчив про неможливість заявником сплатити судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Ураховуючи викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що ухвали суду касаційної інстанції від 02 листопада 2020 року та від

27 листопада 2020 року не виконано в повному обсязі, що перешкоджає вирішитипитання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Інкомед» на неправомірні дії та бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції,, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька