Справа 688/2812/20
№ 2/688/871/20
Рішення

Іменем України

(заочне)

17 грудня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Марчук І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку загального позовного провадження цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями останнього.

В обгрунтування позову посилається на те, що 16.07.2018 року відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Ореl Vectra», реєстраційний номер Республіки Польща WOT НОМЕР_1 , рухаючись в крайній лівій смузі руху по вул. Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка Хмельницької області, наближаючись до мопеду «Defiant» без реєстраційного номера, під його керуванням, який рухався в попутному напрямку, в порушення вимог п.п.1.5, 2.3 б), 10.1, 12.3, 12.4, 14.2 б), 14.6 в) Правил дорожнього руху, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля ліворуч та почав виконувати випередження попутного транспортного засобу, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив зіткнення з мопедом під його керуванням, коли він виконував маневр повороту ліворуч. В результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки, забійні садна в ділянці ліктьового суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, виникнення яких перебуває у прямому причинному звязку з допущеними відповідачем порушеннями вищевказаних вимог Правил дорожнього руху.

Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідачем було завдано йому моральну шкоду, яка полягає у спричинені позивачу негативних наслідків в результаті ДТП як безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків відносить нервовий стрес, який пережив під час наїзду транспортного засобу відповідача, оскільки в цей час знаходився за кермом мопеда. В результаті наїзду отримав тілесні ушкодження, тривалий час лікувався. В період лікування та ведення кримінального провадження був обмежений у праві працювати та отримувати відповідний заробіток, що також вплинуло на морально-психологічний стан та напружену атмосферу у житті. Для відновлення нормального душевного стану позивачу потрібен був тривалий час. Відмова відповідача на пропозицію позивача добровільно відшкодувати завдану шкоду також задала значних моральних переживань. З моменту ДТП позивач позбавлений можливості користуватися своїм транспортним засобом в силу його знищення, що також створило цілий ряд незручностей та необхідності організовувати своє життя без даного транспортного засобу. А тому, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями останнього.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 19 листопада 2020 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року за клопотанням позивача та його представника з архіву суду для огляду в судовому засіданні витребувано кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 17 грудня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його та його представника відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав.

17 грудня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 16 липня 2018 року близько 17 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», реєстраційний номер Республіки Польща WOT НОМЕР_1 , рухаючись в крайній лівій смузі руху зі швидкістю близько 60 км/год по вул. Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка Хмельницької області, в напрямку центру міста зі сторони м. Хмельницького, на дорозі, що має по дві смуги руху в кожному напрямку, наближаючись до мопеду «Defiant» без реєстраційного номеру, під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі руху з меншою швидкістю та створив йому перешкоду в русі, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 12.3, 12.4, 14.2 б), 14.6 в) Правил дорожнього руху України, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду перешкоди, не вибрав безпечної дистанції, прийняв рішення про його випередження (обгін), не переконавшись, що водій транспортного засобу, який рухався попереду не подав сигнал повороту (перестроювання) ліворуч, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед нерегульованим пішохідним переходом на ділянці дороги, розташованої навпроти магазину «Анна» по вул. Київській, 2-Б в м. Шепетівка змінив напрямок руху керованого ним автомобіля ліворуч та почав виконувати випередження попутного транспортного засобу, в результаті чого керований ОСОБА_5 автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з вищевказаним мопедом під керуванням ОСОБА_1 , який виконував маневр повороту ліворуч.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки, забійні садна в ділянці ліктьового суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, виникнення яких перебуває у прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_5 порушеннями вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України.

Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року, який набрав законної сили 26 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Як вбачається витребуваних судом матеріалів кримінального провадження №688/4492/18 1кп/688/40/19 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вищевказані обставини останнім не оспорювались під час судового розгляду кримінального провадження. Факт заподіяння відповідачем ОСОБА_2 під час ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_1 також підтверджується наявним у матеріалах справи висновком судово-медичної експертизи № 351 від 03 серпня 2018 року.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки, забійні садна в ділянці ліктьового суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ з 16 липня 2018 року по 31 липня 2018 року, що стверджується матеріалами кримінального провадження №688/4492/18 1кп/688/40/19.

Отже, позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилася як у фізичному болю та стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, так і у душевних стражданнях і психічних переживаннях через ДТП, порушення звичного способу життя.

Окрім того, протиправними діями ОСОБА_2 пошкоджено майно ОСОБА_1 тому також є передбачені законом (ст. 1167 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України) підстави для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням майна. Очевидним є факт заподіяння позивачу суттєвих побутових незручностей і необхідності докладати додаткових зусиль, пов`язаних з неможливістю використовувати скутер за призначенням, і дані обставини також мають істотне значення.

Разом з тим, враховуючи надані позивачем докази, вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода не є способом збагачення, а її розмір має відповідати ступеню фізичних та душевних страждань особи, суд вважає за необхідне визначити розмір даного відшкодування в сумі 20000 грн.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено чатково, судовий збір слід стягнути в розмірі 420 грн. 40 коп. (20000 грн. становить 20 % від 100000 грн.; 20 % від 2102 грн. становить 420 грн. 40 коп.).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 19 лютого 2015 року Славутським РС УДМС України в Хмельницькій області) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 20000 (двадцять) тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 19 лютого 2015 року Славутським РС УДМС України в Хмельницькій області) на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення скадено 24 грудня 2020 року.

Суддя: С.В. Козачук