Справа № 337/5505/20
Пр. № 6/336/352/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, покладені на них судовим рішенням,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко В.С. звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні № 59254657 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В поданні зазначає, що в провадженні ВДВС є виконавчий лист № 331/7167/17 від 06.08.2017 року, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 10261,17 доларів США, а також 9133 грн. 75 коп. 9 липня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого документа. Боржник ухиляється від виконання рішення суду, на виклик державного виконавця до виконавчої служби, який направлений боржнику 7 серпня 2020 року, ОСОБА_1 не з`явилася. Вжитими на виконання рішення суду заходами встановлено, що за боржником зареєстровані рахунки, які 10 та 20 травня 2020 року піддані арешту; боржник не працевлаштований, не отримує пенсію, не має на праві власності ані транспортних засобів, ані нерухомого майна. Офіційних джерел доходів боржник в України не має, як випливає з інформації Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України. Станом на день звернення до суду з цим поданням рішення суду не виконано. Побоюючись, що боржник, який має невиконані зобов`язання, зможе виїхати за межі держави на постійне помешкання з метою уникнення виконання рішення суду, державний виконавець просить ухвалити рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання ним зобов`язань, встановлених рішенням суду.

В судове засідання державний виконавець, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення подання, не з`явилася з невідомих причин.

Боржник та стягувач в силу ст. 441 ЦПК України до суду не викликались.

Дослідивши надані матеріали, суд не вбачає підстав для задоволення подання з таких міркувань.

Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) є виконавчий лист № 331/7167/17 від 06.08.2017 року, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 10261,17 доларів США, а також 9133 грн. 75 коп. 9 липня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого документа.

Згідно із ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, врегульовані Розділом УІ ЦПК України.

В силу ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати Україну, за винятком обмежень, встановлених законом.

Винятки з зазначеного права, гарантованого законом, передбачені ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відповідно якої громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як випливає зі змісту наведеної статті 441 ЦПК України, є заходом забезпечення виконання судового рішення.

З аналізу наведеної норми процесуального законодавства випливає, що для застосування такого суворого заходу забезпечення виконавчого провадження необхідна наявність сукупності таких передумов, як: наявність невиконаного зобов`язання і обґрунтовані підстави вважати, що боржник ухилятиметься від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань шляхом виїзду за межі держави; застосування ж такого заходу не повинно бути свавільним.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, який і зобов`язаний довести сукупність підстав для застосування вказаного заходу забезпечення виконавчого провадження.

Що стосується обов`язкової участі в розгляді клопотання його автора, державний виконавець на виконання означеної норми процесуального законодавства мала б з`явитися до суду в день подання цього звернення з матеріалами виконавчого провадження та доказами на підтвердження доводів про необхідність обмеження особи в реалізації гарантованого їй Основним Законом права на свободу переміщення, між тим всупереч наведеного правила закону державний виконавець до суду не з`явилася.

Вказані обставини не лише завадили забезпеченню вимоги закону про обов`язкову участь державного виконавця в розгляді цього подання, але й зумовили неможливість для суду перевірити ґрунтовність доводів подання шляхом дослідження наданих фактичних даних про вжиті заходи та вчинені виконавчі дії.

Саме ж подання за змістом не містить посилання на наявність підстав для вжиття цього заходу впливу на боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, у відсутність учасника цього судового розгляду, чия участь в силу закону є обов`язковою, і, як наслідок, у відсутність доказів існування однієї із складових, сукупність яких може зумовити обмеження у гарантованій Основним Законом України свободі пересування, а саме: доказів про намір боржника залишити державу з метою уникнути виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення подання шляхом звуження конституційного права громадянина.

Керуючись ст. ст. 441, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко В.С. про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Щаслива