Ухвала

24 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 548/1808/18

провадження № 61-18565ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення страхового відшкодування тимчасової втрати застрахованим працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті, матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ПАТ «СК «Країна», ФОП ОСОБА_2 про стягнення з ПАТ СК «Країна» страхового відшкодування тимчасової втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті в розмірі 7 140,00 грн, стягнення з ФОП ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3 958,94 грн, стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 15 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 22 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено повністю.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 847,50 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 10 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 15 червня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 1 428,00 грн страхового відшкодування тимчасової втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди 3 847,50 грн, у відшкодування моральної 10 000,00 грн

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року.

У касаційній скарзі АТ «Страхова компанія «Країна», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 21 098,94 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Страхова компанія «Країна» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, статтями 175, 176, пунктом 2 частини третьої статті 389, 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення страхового відшкодування тимчасової втрати застрахованим працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті, матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Білоконь