Дата документу 08.10.2020
Справа № 334/8794/13-ц
Провадження № 6/334/142/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М.,розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну стягувача у виконавчому листі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вище зазначена заява, в якій заявник просить замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 334/8794/13-ц за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №17-6227-117К від 27.11.2007 року в сумі 55453,83 грн. та судових витрат в сумі 554,54 грн., на підставі якого 04.10.2016 року відкриті виконавчі провадження № 50838570 відносно ОСОБА_2 та №52463353 відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 23.08.2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до п.п.1.1 якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передає у власність ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути в майбутньому, зокрема, право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у Додатку 1 до цього договору, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №17-6227-117К від 27.11.2007 року.

Заявник просить провести розгляд справи без участі його представника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 433, ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2014 року у справі № 334/8794/13-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість у розмірі 55453,83 грн. та судових витрат в сумі 554,54 грн.

23.08.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ«Фінансова компанія «Гефест» укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступає ТОВ«Фінансова компанія «Гефест» права вимоги за кредитними договорами та договорами поруки, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №17-6227-117К від 27.11.2007 року.

Згідно ч. ч. 1, 2ст. 442 ЦПК України, ч.5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін з виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа) державний або приватний виконавець.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року Ліпісвіцька проти України, заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («ІммобільяреСаффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не впливає на його інтереси, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Виходячи з пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Враховуючи вищевикладене, встановлена наявність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 247 ч.2, 260, 442ЦПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну сторони у виконавчому провадженні, задовольнити.

Замінити стягувача за виконавчим листом № 334/8794/13-ц з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест»».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Гнатюк