РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, вимоги за якою були уточнені заявою 03.12.2019р. Просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , 2009 року народження, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі даного позову до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2012 року по справі № 1715/19308/12 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2009 року народження, у розмірі 450,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На даний час матеріальний стан відповідача змінився - покращився. Відповідач офіційно працевлаштувався, працює у Національному інституті водного господарства та природокористування на посаді "маляра-штукатура", із офіційною заробітною платою.

Малолітня донька сторін ОСОБА_3 , потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.

До початку судового засідання представник позивача позивачки ОСОБА_1 адвокат Дупак В.Г. подав заяву згідно якої підтримав уточнену позовну заяву в межах її доводів. Просив позов задовольнити. Судовий розгляд провести у його відсутність. Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти задоволення позову. Судовий розгляд провести у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 07.12.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується оглянутим судом свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 661, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, батьками дитини вказані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

З оглянутої судом відомості про про застраховану особу ОСОБА_1 вбачається, що вона отримала у 2018р. дохід за місцем роботи на загальну суму 91876,19 грн. та за 1 квартал 2019р. 2371,43 грн. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2012 року по справі № 1715/19308/12 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2009 року народження, у розмірі 450,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як встановлено судом, аліменти на утримання дитини стягнуті за рішенням суду в твердій грошовій сумі. У даній справі, позивачка просить змінити розмір аліментів аліментів, який просить визначити у частці від доходу. Отже, її вимога пов`язана як зі збільшенням розміру аліментів, так і зі зміною способу стягнення аліментів, що узгоджується з положенням ст. 181 ч.3, 192 СК України.

Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено судом, розмір аліментів, який необхідно сплачувати відповідачу на утримання дитини значно менший, ніж це передбачено положеннями СК України та ЗУ "Про державний бюджет на 2019 рік" за яким відповідно до ст.7 установлено було, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно до ч. З ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суд у, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним змінити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів . Задовольняючи позов, суд також враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 07.12.2012 року (450 гривень) на теперішній час є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого ч.2 ст. 182 СК України. За наведених обставин, враховуючи, що відповідач повністю визнав позов, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та стягнення з ОСОБА_2 , уродженця с.Велике Поле, Березнівського району Рівненської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту пред`явлення позову до суду - 22.08.2019р., до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки судом встановлено наявність рішення суду про стягнення аліментів у цивільній справі № 1715/19308/12, то за виконавчим листом у зазначеному рішенні суду в частині стягнення аліментів, з 22.08.2019р. подальше виконання слід припинити за виключенням наявності боргу по сплаті аліментів. Судові витрати, у сумі 768,40 грн., понесені позивачкою ОСОБА_1 згідно квитанції від 22.08.2019р. № 65, підлягають до стягнення з відповідача на її користь. На підставі вищевикладеного ст.ст. 7,180,181, 182, 184, 192, СК України , керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд , в и р і ш и в: Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити . Змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнути з з ОСОБА_2 , уродженця с.Велике Поле, Березнівського району Рівненської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 22.08.2019р., до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів у цивільній справі № 1715/19308/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, за виконавчим листом у зазначеному рішенні суду в частині стягнення аліментів, з 22.08.2019р. подальше виконання припинити за виключенням наявності боргу по сплаті аліментів. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повне рішення виготовлене - 17.01.2020 р.

Суддя: О.В.Панас