Справа № 485/1687/20
Провадження №2/485/607/20
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

24 грудня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 18890,42 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 07.12.2007 року. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Зазначає, що відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК УКраїни). Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 21600 грн. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку. У подальшому, розмір кредитного ліміту зменшився до 8000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 12.10.2020 становить 18890,42 грн., і яка складається з: 12202,68 грн. заборгованість за тілом кредита, 3393,48 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.628, нарахована пеня в сумі 3294,26 грн.

Позивач зазначає, що на даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "Приватбанк", а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути вказану заборгованість, а також понесені судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.

За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріли справи, безпосередньо дослідивши докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про надання банківських послуг в Приватбанку. В заяві зазначив що ознайомився і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 250 грн. з базовою процентною ставкою за кредитом 22,8 % на рік з розрахунку 360 днів в році. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , з 09.11.2007 року кредитний ліміт поступово збільшувався до 8000 грн. Вказаними коштами відповідач користувався та частково вносив кошти на погашення кредиту.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки строк дії картки 09/18 (а.с. 22).

За розрахунком банку станом на 12.10.2020 року у ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» утворилася заборгованість у розмірі 18890,42 грн., і яка складається з: 12202,68 грн. заборгованість за тілом кредита, 3393,48 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.628, нарахована пеня в сумі 3294,26 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідачем підписано заяву про надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з базовою процентною ставкою за кредитом 22,8 % на рік з розрахунку 360 днів в році.

Отже, заява про надання банківських послуг в Приватбанку від 07.12.2007 року являє собою кредитний договір. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, оскільки відповідачем такі не підписувались.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

За умовами договору, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обовязки відповідно до договору.

Велика Палата Верховного Суду 28 березня 2018 року у постанові по справі №444/9519/12 зробила висновок, відповідно до якого припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред"явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов"язання.

Як вбачається з довідки (а.с. 22), термін дії карточки до 09.18, тобто 01.10.18 року закінчився строк кредитування, а тому проценти у передбаченому договором розмірі нараховуються до 01.10.18 року.

Згідно поданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 12.10.2020 року у ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» утворилася заборгованість у розмірі 18890,42 грн., і яка складається з: 12202,68 грн. заборгованість за тілом кредита, 3393,48 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.628, нарахована пеня в сумі 3294,26 грн. Процентна ставка застосовувалась 2,5% місячних, в подальшому 3,5 % місячник на залишок кредиту. Застосування даної процентної ставки є неправомірним, оскільки Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку.

Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту, суд виходить з наступного.

Як зауважував Конституційний Суд України в абзаці третьому підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними закономінтересами споживачів їх кредитних послуг.

В іншому Рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності (абзац восьмий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 у справі про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У розрахунку заборгованості наданого банком, а саме у графі 6 даного розрахунку, зазначається що у відповідача наявна заборгованість по простроченому тілу кредиту станом на 12.10.2020 року у сумі 12202,68 грн.

Крім цього, у даному розрахунку міститься графа 4 (відстоки погашені за рахунок кредита). З розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 01.07.2015 року по 31.10.2019 року графа 4 (відстоки погашені за рахунок кредита) прибавляється в графу 5 (тіло кредита поточне на звітну дату), тобто до суми тіла кредиту додаються відсотки, які не передбачені підписаною заявкою . Так зване тіло кредиту з прихованими відсотками.

З урахуванням вищезазначеного, у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості по процентам в графі 4, тому слід відмежувати проценти (які зазначені у графі 4) від тіла кредиту, щоб отримату реальну суму заборговану відповідачем.

Станом на 31.10.2019 року позивачем по графі 5 (поточне тіло кредиту) до тілу кредита враховано 21655,51 грн. відсотків (зплюсована графа 4 за період з 01.07.2015 року по 31.10.2019 року).

Відповідач в період часу з 01.11.2016 року по 12.10.2020 року кредитними коштами не користувався, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості (а.с.9-12) та виписка по рахунку (а.с. 13-21).

У відповідача станом на 01.06.2015 року заборгованість по тілу кредиту становила 8115,23, грн. За період з 01.06.2015 року відповідачем внесено 20721,59 грн. на погашення заборгованості.

Отже, реальна заборгованість відповідача станом на 12.10.2020 року відсутня, оскільки позивачем в тіло кредиту враховувались відсотки не передбачені договором. Відповідачем кредит погашений повністю, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості (а.с.9-12) та виписка по рахунку (а.с. 13-21)..

Таким чином, у відповідача станом на 12.10.2020 року відсутня заборгованість перед позивачем, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачу в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то судовий збір слід покласти на позивача.

Керуючисьст.ст.4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265,268,280 ЦПК України, суд,

ухвалив :

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 24.12.2020.

Суддя С.Й. Яворський