Постанова

Іменем України

03 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 2/1005/4/2012

провадження № 61-23548св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Екоінтерком»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року в складі судді Борця Є. О., ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року в складі колегії суддів: Волохова Л. А., Мельника Я. С., Матвієнко Ю. О. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року в складі колегії суддів: Білоконь О. В., Даценко Л. М., Касьяненко Л. І., та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Кулішенка Ю. М., Сушко Л. П.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд» (далі - ТОВ «Універсалагротрейд») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Екоінтерком» (далі - ТОВ «Екоінтерком») про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариство набуло право власності на 100 % майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства пайовиків «Ревне» (далі - КСПП «Ревне»). У такий спосіб

ТОВ «Універсалагротрейд» набуло право власності на приміщення бойні, трьох пунктів обміну балонів, силосної та сінажної траншей, внутрішні дороги, літній табір для тварин та сховище для гною. Позивач вважало, що до нього повинне перейти також і право власності на земельні ділянки, зайняті цими об`єктами нерухомого майна та необхідні для їх обслуговування, проте спірні земельні ділянки розташовуються у межах земельної ділянки, площею 4,95 га, яка була передана у власність ОСОБА_1 на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року. За договорами купівлі-продажу ОСОБА_1 відчужив її частинами, зокрема три земельні ділянки ОСОБА_2 та одну ТОВ «Екоінтерком». ТОВ «Універсалагротрейд» вважало, що у такий спосіб було порушено його права, оскільки земельні ділянки, які зайняті належними товариству об`єктами нерухомого майна та є необхідними для їх обслуговування, незаконно знаходяться у власності відповідачів.

Враховуючи викладене, ТОВ «Універсалагротрейд» просило визнати недійсними:

державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 01 червня

2007 року на ім`я ОСОБА_1 ;

договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 14 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

державні акти на право власності на земельні ділянки, видані 20 вересня

2007 року на ім`я ОСОБА_2 ;

договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 22 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Екоінтерком»;

державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 20 вересня

2007 року ТОВ «Екоінтерком».

Справа судами розглядалась неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року позов задоволено.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 611981, виданий 01 червня 2007 року на ім`я ОСОБА_1 , відносно земельної ділянки, площею 4,95 га, з цільовим призначенням для розташування і обслуговування нерухомості, з кадастровим номером :06:001:0199, що розташовується у межах Ревненської сільської ради, визнано недійсним.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 14 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Козій А. В., зареєстрований у реєстрі за № 3042, визнано недійсним.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 14 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Козій А. В., зареєстрований у реєстрі за № 3038, визнано недійсним.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 14 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Козій А. В., зареєстрований у реєстрі за № 3046, визнано недійсним.

Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 816475,

серії ЯЕ № 816476, серії ЯЕ № 816477, видані 20 вересня 2007 року на ім`я

ОСОБА_2 , визнано недійсним.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 22 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Козій А. В., зареєстрований у реєстрі за № 3396, визнано недійсним.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 816479, виданий 20 вересня 2007 року ТОВ «Екоінтерком», відносно земельної ділянки, площею 1,000 га з цільовим призначенням для розшатування і обслуговування нерухомості з кадастровим номером :06:001:0199, що розташовується у межах Ревненської сільської ради, визнано недійсним.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції права ОСОБА_3 не порушені, оскільки вона не є стороною оскаржуваних договорів, придбала земельну ділянку в особи, яка у свою чергу придбала її в особи, яка в силу закону не була їх власником та не могла їх відчужувати. При цьому правова підстава набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку, частину якої було продано ОСОБА_3 , відсутня, оскільки рішення суду, на підставі якого ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, скасовано.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_5 , відхилено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2016 року касаційні скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , відхилено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2016 року ОСОБА_3 , яка не приймала участі у справі, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги, в яких, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду та передати справу на новий апеляційний розгляд.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційні скарги мотивовані тим, що апеляційним судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності, порушено норми процесуального права. Крім того, зазначала, що вона не приймала участі у справі, проте оскаржуваними рішеннями, суди попередніх інстанцій вирішили питання про її права, оскільки під час розгляду судами попередніх інстанцій даної справи, суди дійшли помилкового висновку про те, що ТОВ «Універсалагротрейд» є власником майнових паїв КСПП «Ревне». 20 серпня 2010 року ОСОБА_3 придбала земельну ділянку, площею 1,0722 га. Також судами не досліджено складу майна, що входило до пайового фонду КСПП «Ревне». На спірній земельній ділянці, яка входила до пайового фонду КСПП «Ревне» знаходиться коровник ОСОБА_3

Відзив на касаційну скаргу не подано

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_3 не є стороною у справі, а також те, що вона не є стороною оскаржуваних договорів, придбала земельну ділянку в особи, яка у свою чергу придбала її в особи, яка в силу закону не була їх власником та не могла їх відчужувати та ураховуючи те, що правова підстава набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку, частину якої було продано ОСОБА_3 , відсутня, оскільки рішення суду, на підставі якого ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, скасовано, дійшов правильного висновку про те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції права ОСОБА_3 не порушені.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо зупинення виконання рішень

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року зупинено виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року, ухвали Апеляційного суду Київської області

від 07 червня 2012 року та ухвали Апеляційного суду Київської області

від 17 березня 2016 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року, та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року, ухвали Апеляційного суду Київської області

від 07 червня 2012 року та ухвали Апеляційного суду Київської області

від 17 березня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська