Провадження № 2-з/185/2/20
У Х В А Л А

14 січня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Врони А.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства Українська залізниця про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Українська залізницязвернулось до суду з заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, належні ОСОБА_1 в розмірі, що відповідає розміру надмірно отриманих грошових коштів, а саме: 984180 грн., в тому числі і на рахунок № НОМЕР_1 в Головному управлінні по м.Києву та Київській області АТ Ощадбанк МФО 322669, вказаний відповідачем в заяві про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на те, що на користь ОСОБА_1 з АТ Укрзалізниця було помилково стягнуто грошові кошти у розмірі 1104611,26 грн., зазначене списання грошових коштів стало можливим внаслідок описки, що сталася при ухваленні постанови Київського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року. Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.08.2019 року по справі № 757/36263/18-ц виправлено описку у судовому рішенні. ОСОБА_1 неправомірно отримала грошові кошти у розмірі 984180, фактично привласнила кошти відповідача та безпідставно ними користується на власний розсуд, у зв`язку з чим з боку відповідача у справі № 757/36263/18-ц застосовуються заходи щодо стягнення надмірно сплачених грошових коштів у судовому порядку.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до положень ст.149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, заявник має обґрунтувати необхідність застосування саме такого виду заходу забезпечення позову, який (які) вказаний (вказані) в заяві про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, належні ОСОБА_1 в розмірі, що відповідає розміру надмірно отриманих грошових коштів, а саме: 984180 грн.

Проте заявником не вказано відомостей про об`єкт обтяження (адреса, якщо нерухоме майно, кадастровий номер земельної ділянки, державний номер транспортного засобу, тощо), прохальна частина заяви про забезпечення позову містить вимогу накладення арешту на майно без уточнення, на яке саме майно просить накласти арешт та де це майно знаходиться.

Відомості про те, на яке саме майно позивач просить накласти арешт, де це майно знаходиться, на яких рахунках та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Матеріали заяви про забезпечення позову містять виписку з рахунку АТ «Укрзалізниця» відкритому у АТ «Ощадбанк», з якої вбачається, що з рахунку АТ «Укрзалізниця» було переведено на рахунок Печерського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві грошові кошти у розмірі 1215373,39 грн в рахунок стягнення за виконавчим провадженням № 59265189, відкритому на підставі виконавчого листа у справі № 757/36263/18-ц від 29.05.2019 року виданого Печерським районним судом міста Києва.

Однак матеріали заяви не містять відомостей щодо отримання грошових коштів списаних з рахунку АТ «Укрзалізниця» відкритому у АТ «Ощадбанк» на виконання рішення суду ОСОБА_1 .

АТ «Укрзалізниця» будучи стороною виконавчого провадження та маючи доступ до Автоматизованої системи виконавчих проваджень за ідентифікатором доступу, не надало суду жодних документів з виконавчого провадження, або інших доказів, які б підтвердили отримання ОСОБА_1 грошових коштів на виконання судового рішення та їх розмір. Будь-яких клопотань про витребування доказів не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява Акціонерного товариства Українська залізниця про забезпечення позову задоволенню не підлягає, що не позбавляє права заявника звернутись до суду повторно із відповідним обґрунтуванням застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись статями 149-153, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Українська залізниця про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: А. О. Врона