Справа № 539/4775/19
Провадження № 2/539/335/2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2020 року м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Гусак А.О.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.
У позові вказала, що на підставі судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.10.2017 року ( справа № 539/2559/17) з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовий наказ є чинним, знаходиться на примусовому виконанні у Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Полтавській області.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. ОСОБА_1 зауважила, що вона не працює через необхідність постійного догляду за дитиною. Щодо відзиву відповідача зауважили, що придбання проїзних квитків та санаторно-курортної путівки для позивача пов`язано з неможливістю самостійного проїзду та перебування в санаторії малолітньої дитини, яка потребує постійного догляду. Наполягали на задоволенні позовних вимог.
Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, який проживає разом з матір`ю, позивачем у справі.
Судовим наказом Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.10.2017 року ( справа № 539/2559/17) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підставою позову про стягнення додаткових витрат на дитину є хвороба малолітнього ОСОБА_4 що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, а саме: на підставі огляду дитини 22.02.2017 року у клініці Viva в м. Києві від 22.02.2017 року йому був встановлений діагноз функціональний запор з наступним обстеженням та консультацією лікаря./а.с.8/.
Згідно консультації дитячого хірурга 17.06.2018 року ОСОБА_4 був поставлений діагноз: хвороба ОСОБА_5 /а.с.10./
Згідно консультації дитячого хірурга у ТОВ «Медичний центр «Добробут поліклініка» від 20.06.2018 року дитині був поставлений діагноз: вроджена аномалія розвитку кишечника. Хвороба ОСОБА_8 /а.с.11/.
На підставі іррігографії дитини ОСОБА_4 було зроблено заключення: доліхосігма; рентген, ознаки хвороби Гіршпрунга( з постстенотичним розширенням)./а.с.12/.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ» з 08.05.2019 року по 25.05.2019 року з діагнозом «доліхосігма, синдром Пайра. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром»./а.с16/;
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ» з 15.11.2018 року по 30.11.2018 року з діагнозом «доліхосігма, синдром Пайра»./а.с15/.
Згідно довідки КП Лубенська лікарня інтенсивного лікування Лубенської міської ради № 219 від 11.07.2019 року, ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в педіатричному відділенні Лубенської ЦМЛ з 05.07.2019 року по 11.07.2019 року з діагнозом: «Гострий шейний лівобічний лімфоденіт в стадії інфільтрації. Доліхосігма з больовим синдромом» /а.с.17/;
Згідно путівки дитячого санаторію «Джерело» м. Трускавець Львівської області, ОСОБА_4 лікувався в санаторії з 13.07.2019 року по 05.08.2019 року з діагнозом: «Доліхосігма»./а.с.19,21-22/.
Позивачем документально підтверджені витрати на обстеження, придбання медичних препаратів за призначенням лікарів, витрати за путівку, білети на проїзд на загальну суму 27 881,18 гривень (а.с. 23 - 33).
СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
До таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з її хворобою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Згідно із частиною другою статті 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. І матеріали даної справи містять належні докази про вартість лікування дитини, що підтверджено фіскальними, товарними чеками та призначеннями лікарів.
В той же час не відносяться до витрат, пов`язаних із хворобою дитини, витрати позивача на придбання дорослої санаторно-курортної путівки та вартість її проїзних квитків.
Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо того, що деякі чеки затерті, через що неможливо встановити як препарати придбавались і на яку суму, так як позивачем в судовому засіданні було надано оригінали чеків, які підтверджують придбання ліків та їх вартість для дитини за призначенням лікарів.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258- 265 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ) в рахунок додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти у розмірі 11 616 (одинадцять тисяч шістсот шістнадцять) гривень 82 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в сумі 768 грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 05.02.2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С.Алтухова