№ провадження 2/646/1215/2020
Справа № 646/1326/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінська О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які померлі ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батьків вона із заявою звернулась до приватного нотаріуса, де було відкрито спадкову справу. У нотаріальній конторі повідомили, що не можуть видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки існують обтяження, щодо квартири. Обтяження на зазначену квартиру накладено Першою Харківською нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 423 від 30.01.2004, виданого ВДВС Червонозаводського району м. Харкова, на підставі якого на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено арешт. На її звернення до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова, 25.02.2020 року було надано відповідь, в якій повідомлено, що відкриті або завершені виконавчі провадження у Міжрайонному ВДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області відносно ОСОБА_2 , відсутні. У зв`язку з цим провести перевірку відповідності повідомлення № 423 від 30.01.2004 не вбачається можливим. Для захисту свого порушеного права на спадкування майна, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви та додані документи, приходить до наступного:

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України, установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті, визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною 2 ст.16 ЦК України, встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або за рішенням суду.

Як роз`яснено в п.п.1-2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На час звернення до суду із позовом, згідно зі змістом позовної заяви, ОСОБА_1 достовірно не відомі підстави накладення арешту державним виконавцем ВДВС Червонозаводського району м. Харкова на нерухоме майно. (а.с.9). Відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджують лише факт накладення арешту на підставі повідомлення № 423 від 30.01.2004 державного виконавця.

Відповідно ч. 1 ст. 287 КАС України, у виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки підставою позову ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу виконавчої служби по Основ"янському та Слобідському районах міста Харкова є неправомірні, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, при цьому спір про право з метою захисту право власності або іншого речового права відсутній, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Відповідний висновок викладено у постанові Постанови Великої Палати від 22.01.2020 у справі № 340/25/19.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заявлено позов про зняття арешту, який мотивовано тим, що вона не є боржником у будь-якому відкритому виконавчому провадженні, наявність обтяжень перешкоджає їй зареєструвати право власності в порядку спадкування за законом.

Враховуючи, що арешт майна проводився державним виконавцем, а позивач не є учасником виконавчого провадження, вимоги щодо зняття арешту з майна підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки заявник фактично оскаржує дії та рішення державного виконавця, як суб`єкта владних повноважень.

У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Відповідно до статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Судом встановлено, що відповідно до квитанції № 1294581 ВАС від 26.02.2020 року за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Відповідно до п.5 ч.1ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження за позовною заявою підлягає закриттю, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції № 2353 від 23.05.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.255 ЦПК України, ч.1 ст. 287 КАС України, п.5 ч.1ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова про зняття арешту з майна- закрити.

Роз`яснити позивачу, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Основ`янському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп. відповідно до квитанції № 1294581 ВАС від 26.02.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Білінська О.В.