Дата документу 03.02.2020
Справа № 334/5046/19
Провадження № 2/334/916/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказав, що 11 червня 1993 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 634. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Шлюбні відносини припинені, через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, щодо слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, щодо слухання справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення.

Як доведено у судовому засіданні, сторони по справі 11 червня 1993 року уклали шлюб, який зареєстрований Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 634. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалося у зв`язку з втратою почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Між ними втрачені фізичні зв`язки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Сторонам надавався двомісячний термін для примирення, однак зазначений захід виявися марним. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 11 червня 1993 року, Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 634 - розірвати.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03 лютого 2020 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.