Справа №263/2099/19
Провадження №2/263/153/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябова С.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виділення у натурі частки із спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та просили здійснити виділ у натурі 10/100 частки позивачів із спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з висновком експертного дослідження щодо технічної можливості виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна та виділити позивачам в натурі окремий об`єкт нерухомого майна - 10/100 частки спірного будинку, що складають: будівля літ. В4 - 1 (житлова добудова); будівля літ. В2 - 1 (нежитлова добудова); будівля літ. В3 - 1 (веранда); будівля літ. Ж3 - 1 (гараж); будівля літ. К/П (погреб); загальною площею 83,5 кв.м., житловою - 25,6 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить 10 /100 будинку АДРЕСА_1 , що складає ідеальну долю - АДРЕСА_3. Для родини позивачів актуальним є питання виділу 10/100 частки будинку АДРЕСА_1 в окреме ціле домоволодіння. Такий виділ можливо здійснити на підставі технічного висновку про можливість виділу частки у натурі в ціле та договору про виділ частки в натурі між співвласниками або на підставі рішення суду. Даний будинок вже давно розділений між співвласниками на визначені частини будинку в окремі квартири з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них всіма комунікаціями. Позивачі пропонували вирішити питання у досудовому порядку, однак жоден з відповідачів не надав своєї згоди. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №66 від 12.12.2018 року, - 10/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 складають: приміщення 1 (коридор) площею 5,4 кв.м.; приміщення 4 (кухня) площею 10,7 кв.м.; приміщення 5 (коридор) площею 16,6 кв.м.; приміщення 6 (ванна) площею 2,7 кв.м.; приміщення 7 (вбиральня) площею 1,4 кв.м.; приміщення 8 (санузел) площею 6,4 кв.м.; приміщення 9 (житлова) площею 25,6 кв.м.; приміщення І (веранда) площею 14,7 кв.м.; загальною площею 83,5 кв.м. за своїми технічними показниками можуть бути виділені в окреме нерухоме майно. У зв`язку з чим відповідно до уточнених позовних вимог позивачі просять виділити зі спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна - 10/100 частки будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 , відповідно до свідоцтва про право на житло, загальною площею 55,3 кв.м.

Ухвалою суду від 18.03.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано час для усунення недоліків.

27.03.2019 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

10.07.2019 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Від представника позивачів до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 року на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить 55,3 кв.м. квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 02.02.1995 року №1315. Згідно з реєстраційним написом на документі про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , розмір частки власності складає 10/100 домоволодіння.

Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

За змістом ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №66 від 12.12.2018 року, проведеної судовим експертом Спиридоновим В.А., експертом запропоновано єдиний варіант поділу частки співвласників, а саме: виділити в окремий цілий об`єкт нерухомого майна: будівлю літ. В4 - 1 (житлова добудова); будівлю літ. В2 - 1 (нежитлова добудова); будівлю літ. В3 - 1 (веранда); будівлю літ. Ж3 - 1 (гараж); будівлю літ. К/П (погреб). Квартира АДРЕСА_3 включає в себе: приміщення 1 (коридор) площею 5,4 кв.м.; приміщення 4 (кухня) площею 10,7 кв.м.; приміщення 5 (коридор) площею 16,6 кв.м.; приміщення 6 (ванна) площею 2,7 кв.м.; приміщення 7 (вбиральня) площею 1,4 кв.м.; приміщення 8 (санузел) площею 6,4 кв.м.; приміщення 9 (житлова) площею 25,6 кв.м.; приміщення І (веранда) площею 14,7 кв.м.; загальною площею 83,5 кв.м.

Суд вважає прийнятним такий поділ спірного житлового будинку, за яким позивачам виділяються зазначені вище приміщення по житловій будівлі без здійснення переобладнань та без стягнення з відповідачів грошової компенсації вартості належної частки, оскільки такий поділ не порушує порядок фактичного користування житловим будинком, який склався між сторонами, не потребує здійснення переобладнань та стягнення грошової компенсації. Крім того, в ході судового розгляду справи частиною відповідачів не було надано заперечень проти визначення саме такого порядку користування житловим будинком, а також не було запропоновано інших варіантів поділу житлового будинку. Частина відповідачів не виявила бажання надати суду свої міркування щодо заявлених позивачами вимог про виділ в натурі частки майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, вважає необхідним здійснити поділ майна в натурі саме відповідно до єдиного варіанту поділу судової будівельно-технічної експертизи, такий поділ не потребує здійснень переобладнань та відповідає фактичному порядку користування сторонами зазначеним будинком.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.183, 356, 358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.368, 379, 380, 382 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виділення у натурі частки із спільного майна - задовольнити.

Здійснити виділ у натурі 10/100 частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна - 10/100 частки будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 , відповідно до свідоцтва про право на житло загальною площею 55,3 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7

ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9

ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10

ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя Д.В. Киян