Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/731/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

з секретарем Дичук Ю.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 119931 гривня 94 копійки, мотивуючи тим, що 19 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач про причину неявки суду не повідомила, відзив не подала, представник позивача у заяві щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 19 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір на отримання кредиту у розмірі 900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчать копії анкети-заяви, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», й витягу з Умов та правил надання банківських послуг (надалі-Умови).

З копії статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк", погодженого Національним Банком України 11 червня 2018 року вбачається, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного та приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк „Приват Банк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк".

У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача на 30 вересня 2019 року становить 193725 гривень 99 копійок, в тому числі 882 гривні 69 копійок - заборгованість за кредитом; 193725 гривень 99 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3930 гривень 37 копійок - заборгованість за пенею та комісією.

Проте, позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а частину заборгованості за кредитом, а саме, заборгованість у сумі 119931 гривня 94 копійки, в тому числі: 882 гривні 69 копійок - заборгованості за кредитом; 119049 гривень 25 копійок - заборгованості за процентами за користування кредитом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання, що вимога позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 882 гривні 69 копійок є правомірною.

Також позивач окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник) просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитом, при цьому мотивуючи свої вимоги, посилався на копії анкети-заяви відповідача, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов.

Оскільки наданий позивачем Витяг з Умов не підписаний відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Умови, як на обґрунтування своїх вимог, є безпідставним.

Крім того, враховуючи те, що анкета-заява відповідача не містить інформації про те, який вид картки було отримано останньою, суд приходить до висновку, що ні зазначені анкета-заява, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть бути належними та допустимими доказами існування заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 882 гривні 69 копійок, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 гривня, а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 14 гривень 22 копійки (1921 гривня (сплачений судовий збір)х0,74% (розмір задоволених вимог-882,69х100:119931,94):100).

Керуючись статтями 207, 526, 530, 611, 626, 628, 638, 1050, 1054 ЦК України та статтями 4, 12, 81, 141, 223, 245, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк" (м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299 ) заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2012 року у вигляді суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 882 гривні 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк" (м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 14 гривень 22 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Про перегляд заочного рішення відповідачем до Народицького районного суду Житомирської області може бути подана заява протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області.

Суддя: І. С. Піщуліна