КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3391/2020 (22-з/824/172/2020)
УХВАЛА

05 лютого 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Житло-Сервіс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

02 грудня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ТОВ "Житло-Сервіс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири в розмірі 1169937,93 грн. вартості ремонтно-відновлювальних робіт, 160726,80 грн. вартості комплексу робіт з антисептичної обробки, 41580 грн. вартості послуг з перевезення та зберігання меблів, 10000 грн. відшкодування моральної шкоди, 7637,27 грн. судового збору, 6200 грн. вартості експертного будівельно-технічного обстеження та 17000 грн. вартості судово-експертного дослідження.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В січні 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить:

- накласти арешт у сумі ціни позову - 1 738 377,68 грн. на нерухоме майно ОСОБА_3 - квартиру, загальною площею 782,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер нерухомого майна 00;

- заборонити всім без виключення суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб`єктам, державним та приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, органів місцевого самоврядування, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше), окрім запису про накладення арешту, стосовно нерухомого майна ОСОБА_3 - квартири, загальною площею 782,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер нерухомого майна 00;

- заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим третім особам повністю або частково продавати, дарувати, відчужувати у будь-який інший спосіб будь-якій третій особі/особам, передавати у заставу, іпотеку, оренду чи інше користування нерухоме майно - квартиру, загальною площею 782,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер нерухомого майна 00;

Виконання ухвали про забезпечення позову доручити Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 110).

Заяву обґрунтовує підставами позову, якими є спричинення шкоди внаслідок залиття, що відбулось з вини відповідача, вказуючи про встановлення цих обставин також судовими рішеннями у іншій справі про відшкодування шкоди, спричиненої власнику іншої квартири, та підтверджується доказами у цій справі.

Вказує, що відповідач громадянка іншої держави, на теперішній час вживає дій з продажу квартири, в мережі Інтернет розміщені оголошення про її продаж, що свідчить про намір уникнути цивільної відповідальності за рішенням суду.

Щодо заходів зустрічного забезпечення заявник вказує, що в цьому немає необхідності, оскільки позивач має зареєстроване місце проживання, є власником квартири у м.Києві, не здійснює дій по її відчуженню.

Заява про забезпечення позову оплачена судовим збором.

Від представника відповідача надійшли заперечення проти заяви про забезпечення позову, у якій зазначає, що позивачем зроблено передчасний висновок про продаж квартири та він ґрунтується на припущеннях. Роздрукована інформація з мережі Інтернет, що надана до заяви, не підтверджує викладених обставин щодо наміру продати квартиру. Також вказує, що інформацію може розмістити будь-яка особа, при цьому відповідач таких дій не вчиняла.

Зазначає, що фотографії квартир поруч з оголошеннями не є фотографіями квартири відповідача.

Вказує, що накладення арешту на квартиру є вирішенням спору по суті.

Зазначає, що заява не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а вказана відсутність необхідності зустрічного забезпечення є безпідставною, оскільки накладення арешту на квартиру впливає на фінансовий стан відповідача.

Ухвалою апеляційного суду від 04 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Предметом позовних вимог у цій справі є відшкодування 1169937,93 грн. вартості ремонтно-відновлювальних робіт, 160726,80 грн. вартості комплексу робіт з антисептичної обробки, 41580 грн. вартості послуг з перевезення та зберігання меблів, 10000 грн. відшкодування моральної шкоди, 7637,27 грн. судового збору, 6200 грн. вартості експертного будівельно-технічного обстеження та 17000 грн. вартості судово-експертного дослідження.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що між сторонами дійсно існує спір, поза розумним сумнівом є підстави для ствердження, що відповідач може вчинити дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі, якщо суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду справи не дійте висновку про необхідність ухвалення іншого рішення.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням заперечень представника відповідача щодо відсутності доказів про наміри відповідача продати квартиру зазначає, що забезпечення позову застосовується з огляду на обґрунтовану вірогідність припущення про дії відповідача, які можуть бути направлені на ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Доводи заперечень представника відповідача, що накладення арешту на квартиру є вирішенням спору по суті безпідставні. Предмет позову та вид забезпечення позову, про який просить позивач, не є такими, що призводять до вирішення спору по суті.

Частинами 1-6 статті 154 ЦПК України визначено:

1. Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

2. Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

3. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

4. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

5. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

6. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

З огляду на положення статті 154 ЦПК України відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обставин, визначених пунктом 1 частини 3, не установлено та доказів, визначених пунктом 2 частини 3, не надано.

Заперечення в тій частині, що арешт квартири призведе до погіршення фінансового стану відповідача, не містять викладу обґрунтованих обставин та підстав цього. При цьому суд зазначає, що за власником зберігається можливість вільного використання квартири за її цільовим призначенням, а вжиті судом обмеження є тимчасовими.

Згідно із статтею 156 ЦПК України за відповідачем зберігається право клопотати про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, а також право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, що визначено у статті 159 ЦПК України.

З огляду на зазначене, з урахуванням обставин справи, суд уважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, зокрема слід в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 00, що є достатнім для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні судового рішення,якщо воно буде прийнято на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 00.

В іншій частині заяви - відмовити.

Виконання ухвали покласти на Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 110).

Стягувачем за цією ухвалою є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Боржником за цією ухвалою є ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її винесення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 05 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Поліщук