Справа № 348/29/20
Провадження № 22-ц/4808/1408/20
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду у складі судді Міськевич О.Я., ухвалене 07 жовтня 2020 року в м. Надвірній Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 16 жовтня 2020 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Капак В.М., звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23 жовтня 2017 року відповідач, керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем марки «SUZUKI VITARA S», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Враховуючи, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , який визнав свою вину, було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз». Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №249 від 25 жовтня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 31 330,07 грн. Вказану суму страхового відшкодування страхова компанія відмовилась виплачувати. В зв`язку з цим ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Листом МТСБУ від 07 червня 2018 року його повідомлено про прийняття рішення щодо виплати граничної суми гарантійної виплати страхового відшкодування, що складає 6 000,00 грн.

Крім завданої матеріальної шкоди ОСОБА_2 спричинено і моральну шкоду. Внаслідок пошкодження транспортного засобу він був позбавлений можливості впродовж тривалого часу користуватись ним, здійснити заплановані поїздки, організувати своє та сім`ї життя. Також ним понесено додаткові витрати на проведення ремонту автомобіля, що призвело до порушення його життєвого ритму.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на свою користь 22 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та понесені ним судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 07 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану дорожньо-транспортною пригодою моральну шкодуу розмірі 20 000,00 грн, а також 2 868,40 грн понесених судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок протиправних дій винуватця ДТП ОСОБА_1 позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у втраті душевного спокою та моральних переживаннях в зв`язку із пошкодженням автомобіля та їх негативними наслідками, тривалим затягуванням відповідачем виплати відшкодування, порушенням зобов`язань за договором страхування, внаслідок чого він не міг користуватися тривалий час автомобілем, змушений був нести додаткові витрати на проведення його ремонту, що призвело до порушення життєвого ритму, оскільки автомобіль ним використовувався як для особистих потреб так і для роботи, приклав чимало зусиль для організації свого життя та життя сім`ї, не здійснив ряд запланованих поїздок. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважав, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з відповідача на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проситьрішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за спричинення моральної шкоди є: наявність шкоди як наслідок порушення особистих майнових прав або посягання на інші нематеріальні блага, неправомірні дії заподіювача, причиний зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи, вина заподіювача шкоди. Всупереч норм цивільного законодавства позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перенесених моральних страждань.

При визначенні розміру моральної шкоди місцевий суд безпідставно взяв до уваги тривале затягування виплати відшкодування та порушення зобов`язання за договором, оскільки такі виникли не з його вини, а внаслідок дій страховика ПрАТ «Європейський страховий союз». При цьому помилково зіслався на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15, оскільки у цій справі спір виник між потерпілою особою та страховою організацією, тобто мають місце різні та змістом правовідносини. Крім того, визначений розмір моральної шкоди завищений, фактично спрямований на покриття позивачу матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля, обов`язок відшкодування яких покладений на страховика.

Також вказує, що частково задовольняючи позов суд першої інстанції стягнув з нього судові витрати в повному обсязі. Тим самим не врахував положень статті 141 ЦПК України, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що 03 жовтня 2017 року о 17.20 год. у м. Надвірній по вул. Січинського, 9а за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «SUZUKI VITARA S», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На місці дорожньо-транспортної пригоди водії транспортних засобів склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно якого відповідач визнав свою вину у вказаній пригоді (а.с.4).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», що підтверджується полісом №АК/3295303 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 січня 2017 року (а.с. 8).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного наземного транспортного засобу № 249 від 25 жовтня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 31 330,07 грн (а.с. 10-13 ).

У червні 2018 року Моторним (транспортним) страховим бюро України позивачу перераховано 6 000,00 грн страхового відшкодування (а.с.6). При цьому зі змісту листа від 07 червня 2018 року №3.1.-05/18227 вбачається, що така сума виплачена відповідно до порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах шляхом врегулювання страхових випадків та приймаючи до уваги граничні суми, затвердженні рішенням МТСБУ від 22 березня 2018 року. Доплата відшкодування проводитиметься у випадку, якщо ПрАТ«Європейський страховий союз» буде визнано у встановленому порядку банкрутом, а коштів та майна страховика не вистачить для задоволення вимог, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика (а.с.5).

Звертаючись до суду із цим позовомОСОБА_2 покликався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він позбавлений можливості протягом тривалого часу користуватись автомобілем, змушений був нести додаткові витрати на проведення ремонту, що призвело до порушення життєвого ритму тощо.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов`язковому з`ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього у її заподіянні. Таким чином, особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди якщо доведе, що моральна шкода спричинена не з її вини.

Встановивши, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, у зв`язку з чим він позбавлений можливості тривалий час користуватись ним, втратив душевний спокій, змінився його життєвий ритм тощо суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відшкодування ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди.

Відповідно до пункту четвертого Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Таким чином, моральна шкода є категорією об`єктивною, тому, встановлюючи факт наявності такої шкоди, необхідно керуватися не лише тими критеріями, які зумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), а й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення усталеного для даної особи способу життя, життєдіяльності тощо.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не доведено заподіяння моральної шкоди є безпідставними, оскільки у позовній заяві зазначено та у судовому засіданні доведено втрату душевного спокою та моральних переживань у зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із розміром моральної шкоди, стягнутої на користь позивача.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів, оцінюючи характер, обсяг та ступінь моральних страждань, заподіяних ОСОБА_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшивши розмір стягнутої з відповідача на користь позивача моральної шкоди з 20 000,00 грн до 2 000,00 грн.

Отже апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами першою-другою цієї статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до квитанції №ПН829793 від 24 грудня 2019 року позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 768,40 грн (а.с.3). Також ним понесено витрати у розмірі 2 100,00 грн за надання правової допомоги адвокатом Капаком В.М. (а.с. 15, 16, 44).

Згідно з квитанцією №52677264 від 16 листопада 2020 року ОСОБА_1 сплачено 1 152,00 грн за подання апеляційної скарги (а.с.73).

Таким чином, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог (9,09 %) та апеляційних вимог (90,91 %), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 260,74 грн (69,85 грн судовий збір за подання позову + 190,89 грн витрати на професійну правничу допомогу). З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 1047,28 грн судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, приймаючи до уваги покладення на позивача більшої суми судових витрат згідно з частиною десятою статті 141 ЦПК України розмір стягненого з нього на користь ОСОБА_1 судового збору підлягає зменшенню до 786,54 грн (1 047,28 260,74). Відповідно сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Предметом позову у цій справі є стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22 000,00 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому справа є малозначною в силу закону.

За приписами пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись статтями374, 376, 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду від 07 жовтня 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 786,54 грнсудових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуюча Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин