Справа № 758/593/20
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

22 січня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді Ларіонової Н.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ярмак О.В. про забезпечення позову та матеріали позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни, треті особи: Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціалізованого призначення «СПЕЦЖИТЛОФОНД», ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування запису, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року ОСОБА_1 (надалі за текстом -позивач) через свого представника звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними дії державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни із внесення запису про право власності номер 17259069 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо права власності на житловий будинок, по літері «В» загальною площею 105,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного 01 листопада 2016 року; скасувати запис про право власності номер 17259069 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності на житловий будинок, по літері «В» загальною площею 105,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесений 01 листопада 2016 року державним реєстратором Коровайко Оксаною Сергіївною.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.01.2019 р. вищевказану позовну заяву на підставі ст.185 ч.1 ЦПК України залишено без руху з наданням строку позивачу для усунення недоліків.

Одночасно з поданим позовом, позивачем через свого представника подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 будь-яким чином відчужувати, у тому числі на підставі договору купівлі-продажу, дарування, а також вносити в якості застави, вносити до статутного фонду юридичної особи житловий будинок, по літері «В» загальною площею 105,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесений 01 листопада 2016 року державним реєстратором Коровайко Оксаною Сергіївною; зупинення дії запису про право власності номер 17259069 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності на житловий будинок, по літері «В» загальною площею 105,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесений 01 листопада 2016 року державним реєстратором Коровайко Оксаною Сергіївною.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що позивачем помічено біля його будинку за адресою: АДРЕСА_2 сторонніх осіб, що повідомили йому про продаж вказаного будинку, тоді як він володіє Ѕ частиною житлового будинку. При цьому, позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 , яка також володіла частиною житлового будинку, оформила своє право власності на 1 цілу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, як з`ясувалось згодом КП «СПЕЦЖИТЛОФОНД», державний реєстратор якого зареєструвала право власності ОСОБА_2 на спірний будинок, відсутня будь-яка інформація та документи, які стали підставою для реєстрації права власності на такий будинок. Така ситуація стала можливою, на думку позивача, через незаконні дії державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни із внесення запису про право власності номер 17259069 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Внаслідок таких дій відповідача станом на сьогодні у ОСОБА_2 є всі передумови та юридичні підстави для відчуження, внесення в якості застави тощо будівлі, яка належить позивачу до моменту вирішення судового спору по суті.

Відповідно до ст.ст.149, 150 ч.1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має на звернутися до суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно ст.150 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, відповідно до ч.1 ст.318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Так, позов містить вимоги про визнання незаконними дії державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни із внесення запису про право власності номер 17259069 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо права власності на житловий будинок, по літері «В» загальною площею 105,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного 01 листопада 2016 року, та скасування відповідного запису. При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 178815395 від 27.08.2019 р. (доданої до позову), право власності на спірний будинок зареєстроване за ОСОБА_2 , а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом - позивач володіє Ѕ частиною будинку під номером АДРЕСА_2 .

Тобто адреса спірного будинку та адреса належного позивачу будинку є різною, як і записи про такі об`єкти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, при цьому, право власності позивача на згаданий належний йому на праві спільної часткової власності внесений тільки до записів реєстрової книги.

Також, суд звертає увагу на обраний позивачем спосіб забезпечення позову, шляхом зупинення дії запису про право власності номер 17259069 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності на житловий будинок, по літері «В» загальною площею 105,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесений 01 листопада 2016 року державним реєстратором Коровайко Оксаною Сергіївною.

Згідно з абзацами 1,2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна.

А відтак, реєстраційним законодавством передбачено зупинення реєстраційних дій відповідним рішенням суду, а не окремих записів чи дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки, позивачем до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.150-153, 157, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, п.15.5розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ярмак О.В. про забезпечення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни, треті особи: Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціалізованого призначення «СПЕЦЖИТЛОФОНД», ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування запису - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. М. Ларіонова