Ухвала

24 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 2-111/12

провадження №61-18313ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчих листів № 2?111/12 від 21 листопада 2018 року такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі № 2-111/12,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати виконавчий лист № 2-111/12, виданий 21 листопада 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» судового збору в сумі 1 700,00 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн, а також виконавчий лист № 2-111/12, виданий 21 листопада 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 112 045,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13 лютого 2012 року становить 895 253,70 грн, такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

У грудні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, провадження № 14?88цс20, за змістом пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України відсутня процесуальна можливість оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, так само неможливим є касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, згідно з якою відмовлено у задоволенні відповідної заяви.

У зв`язку з зазначеним вище, відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, вбачається, що ухвали суду першої інстанції про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та постановлені за результатами їх перегляду судові рішення апеляційного суду, не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року та постанова Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчих листів № 2?111/12 від 21 листопада 2018 року такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі № 2-111/12.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Білоконь