РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2020 рокуСправа №451/267/19
Провадження № 2/451/147/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/267/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , яке видане 12 березня 2008 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: право на середню земельну частку (пай) розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Лопатинський» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ № 0112558, виданого 28 жовтня 1996 року Радехівською районною державною адміністрацією. Це спадкове майно він прийняв як спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 від 05 березня 1999 року, виданим Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області. Перед смертю 17 жовтня 1996 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 95, за яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати її на день смерті, заповіла своєму синові ОСОБА_4 . Факт родинних відносин між ними ствержується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_3 , виданим 23 січня 1953 року Лопатинським райбюро ЗАГС Львівської області, в якому в графі «мати» записано « ОСОБА_6 ». Згідно до вимог ст.548 та 549 ЦК УРСР (був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо він практично вступив в управління чим володіння спадковим майном - в даному випадку на день смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав її син ОСОБА_4 , що стверджується довідкою № 237 Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області від 04.02.2019 року. Таким чином, спадщину фактично після смерті матері прийняв її син ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями після смерті чоловіка є позивач та відповідачі - син померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Спадщину після смерті чоловіка прийняла позивач, так як на день смерті проживала з ним, що стверджується довідкою № 235 від 04.02.2015 року Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області. Враховуючи вказані обставини, просить визнати за нею, ОСОБА_1 право на середню земельну частку (пай) розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Лопатинський» відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ № 0112558, виданого 28 жовтня 1996 року Радехівською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-6).

Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися. Однак подали суду заяви, про розгляд справи за їх відсутності. Просили суд врахувати їхні заяви про відмову від спадкування земельної ділянки (паю) (а.с.37,39).

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим Лопатинською селищною радою Радехівського району 12 березня 2008 року (а.с.9).

Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: право на середню земельну частку (пай) розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Лопатинський» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0112558, виданого 28 жовтня 1996 року Радехівською районною державною адміністрацією (а.с.13-13 зворот).

Це спадкове майно він прийняв як спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим Лопатинською селищною радою Радехівського району 05.03.1999 року (а.с.10).

Перед смертю 17 жовтня 1996 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 95, за яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати її на день смерті, заповіла своєму синові ОСОБА_4 (а.с.11).

Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_3 , виданим 23 січня 1953 року Лопатинським райбюро ЗАГС Львівської області, в якому в графі «мати» записано « ОСОБА_6 » (а.с.12).

Відповідно до вимог ст.548 та 549 ЦК УРСР (був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо він практично вступив в управління чим володіння спадковим майном - в даному випадку на день смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав її син ОСОБА_4 , що стверджується довідкою № 237 Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області від 04.02.2019 року (а.с.15).

Таким чином, спадщину фактично після смерті матері прийняв її син ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав.

Спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка позивача ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та відповідачі - сини померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 , що підтверджується заявою, засвідченою 02.08.2019 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 , що підтверджується заявою, засвідченою 30.07.2019 року секретарем Лопатинської селищної ради Антонюк Н.Ю. (а.с.35).

Спадщину після смерті чоловіка прийняла позивач, так як на день смерті проживала з ним, що стверджується довідкою № 235 від 04.02.2015 року Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області (а.с.16).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачами, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,206,258-259,263-265,279,315 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Лопатинський», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0112558, виданого 28 жовтня 1996 року Радехівською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючої в АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 6 лютого 2020 року.