Справа № 369/77/20
Провадження №2/369/2117/20
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

13.01.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Медведського М.Д.,

при секретарі - Головатюк В.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/7720/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа: Національний медичний університет імені О.О. Богомольця про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа № 369/77/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа: Національний медичний університет імені О.О. Богомольця про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі № 369/77/20, в якій просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству охорони здоров`я України приймати рішення про призначення (поновлення) на посаду ректора Національного медичного університету імені 0.0. Богомольця іншу особу ніж учасника конкурсу на заміщення посади ректора Національного медичного університету імені 0.0. Богомольця, оголошеного Міністерством охорони здоров`я України 23.04.2018.

В судове засідання сторони відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України не викликались.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши предмет та підстави пред`явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З частини 2 ст. 149 ЦПК України, вбачається, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арештуна майнота (або)грошові кошти,що належатьабо підлягаютьпередачі абосплаті відповідачевіі знаходятьсяу ньогочи вінших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання судового рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є доводи заявника про те, що існують ризики щодо вчинення неправомірних дій з боку відповідача на заміщення посади ректора НМУ ім. О.О. Богомольця іншу особу, ніж учасника конкурсу, оголошеного Міністерством охорони здоров`я 23 квітня 2018 року, що в подальшому призведе до унеможливлення реального виконання судового рішення по справі.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін на вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними в п.п. 4, 7, 10Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006 року,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом спору є визнання протиправною бездіяльності міністерства охорони здоров`я України щодо не укладення у строк визначений частиною 3 ст. 42 ЗУ «Про вищу освіту» з позивачем ОСОБА_1 строком на 5 років контракту на посаду ректора Національного медичного університету імені О.О. Богомольця та зобов`язання Міністерства охорони здоров`я укласти з позивачем ОСОБА_1 контракт строком на 5 років на посаду ректора Національного медичного університету ім.О.О. Богомольця.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони Міністерству охорони здоров`я України приймати рішення про призначення (поновлення) на посаду ректора Національного медичного університету імені 0.0. Богомольця іншу особу ніж учасника конкурсу на заміщення посади ректора Національного медичного університету імені 0.0. Богомольця, оголошеного Міністерством охорони здоров`я України 23.04.2018.

При цьому, заявником не обґрунтовано підстав застосування саме обраних ним видів забезпечення позову, не наведено переконливих обставин, які доводять, що невжиття саме цих заходів, які він просить застосувати, призведе до неможливості виконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, їх незастосування негативно вплине на ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. А тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/7720/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа: Національний медичний університет імені О.О. Богомольця про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Київського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.Д. Медведський