Провадження № 2/127/2762/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30.01.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Ревтюх О.А.

позивача ОСОБА_1 представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулися позивачі з позовом до ОСОБА_4 з вимогами визнати протиправними дії ОСОБА_4 щодо поширення про ОСОБА_3 та ОСОБА_1 недостовірної інформації того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є шахраями; їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено протиправні та шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження; ОСОБА_1 є членом міжнародної організованої злочинної групи. Визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті marionetki.net у статтях під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, та «ІНФОРМАЦІЯ_3», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_4 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є шахраями, їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження. Зобов`язати ОСОБА_4 видалити статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» ( з відповідним посиланням в мережі інтернет ) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті https://marionetki.net таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті https://marionetki.net рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 видалити статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті https://marionetki.net таким самим шрифтом та у тому самому розділі англійською мовою інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті https://marionetki.net рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті persona.top у статтях під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, та «ІНФОРМАЦІЯ_3», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_6 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є шахраями; їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження.

Зобов`язати ОСОБА_4 видалити статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_7) у 10-денний строк з дня набрання законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті https://persona.top таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під «ІНФОРМАЦІЯ_2», містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті https://persona.top рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 видалити статтю під назвою («ІНФОРМАЦІЯ_3» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_19) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті https://persona.top таким самим шрифтом та у тому самому розділі англійською мовою інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті https://persona.top рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті marionetki.net у статті гід назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій, ОСОБА_1 є членом міжнародної організованої злочинної групи.

Зобов`язати ОСОБА_4 видалити статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» ( відповідне посилання в мережі інтернет) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті https://marionetki.net таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті https://marionetki.net рішення суду у цій справі у 10- денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті persona.top у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_1 є членом міжнародної організованої злочинної групи.

Зобов`язати ОСОБА_4 видалити статтю під назвою ІНФОРМАЦІЯ_8» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_9)у 10- десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену недостовірну орормацію шляхом розміщення на веб-сайті https://persona.top таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті https://persona.top рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті Youtube у відео під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», опублікованому ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_1 є членом міжнародної організованої злочинної групи.

Зобов`язати ОСОБА_4 видалити відео під назвою ІНФОРМАЦІЯ_8»( відповідне посилання в мережі інтернет) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті Youtube такого самого відео про те, що опубліковане відео під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті Youtube рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті Youtube у відео під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», опублікованому ІНФОРМАЦІЯ_11 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_1 є членом міжнародної організованої злочинної групи.

Зобов`язати ОСОБА_4 видалити відео під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» (посилання:ІНФОРМАЦІЯ_10) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті Youtube такого самого відео про те, що опубліковане відео під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті Youtube рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 250 000,00 гривень. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 250 000,00 гривень.

Позов мотивовано тим, що у травні 2019 року в мережі Інтернет на веб-сайтах marionetki.net та persona.top, опубліковано ряд статей про позивачів та групу компаній RECОМ. На вищезазначених сайтах поширена недостовірна інформація, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів. Статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», опубліковані на веб-сайтах marionetki.net та persona.top російською та англійською мовами, «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_8» « ІНФОРМАЦІЯ_18».

Позивач вказує, що автором всіх статей є ОСОБА_4 . Позивач вважає дану інформацію неправдивою та такою, що не відповідає дійсності та підлягає спростуванню з наступних підстав. За текстом статей автор називає позивачів «шахраями». Проте, шахраєм є особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України («Шахрайство»). Відносно позивачів відсутній обвинувальний вирок суду, вони не мають статусів підозрюваних або обвинувачених, а тому ніхто не має права використовувати стосовно них таку термінологію та фактично словесно звинувачувати їх у вчиненні злочину та називати «шахраями». Такі дії є порушенням конституційних та особистих немайнових прав позивачів.

Позивач зазначає, що інформація, поширена відповідачами, є фактичним твердженням, оскільки в статтях зазначається про те, що позивачі є шахраями. Твердження автора статей- про те, що відносно ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження є безпідставними, оскільки ця інформація також є недостовірною. Твердження автора статей про те, що агентством розслідувань «Маріонетки» було вручено ОСОБА_1 підозру у вчиненні ним та ОСОБА_3 шахрайських дій, є безпідставними.

Журналісти агентства розслідувань «Маріонетки» у жодному разі не мають права вручати підозри будь-яким особам, оскільки це є виключною компетенцією спеціально уповноважених посадових осіб. Зважаючи на те, що більшість населення (потенційних та реальних читачів статті) не є фахівцями у галузі кримінального процесуального права, автор навмисне подає інформацію (у порушення принципу презумпції невинуватості) у такий спосіб, щоб читачі статті дійсно вважали зазначених у ній осіб такими, що порушують законодавство. Очевидно, що це завдає значної шкоди честі та гідності, створює негативний образ особи, згубно впливає на ділову репутацію. Статті опубліковані й англійською мовою, що дозволяє ознайомитись з їх змістом іноземцям, які взагалі не обізнані з вимогами українського законодавства.

Позивач вказує, що із назви спірних статей: «ІНФОРМАЦІЯ_2» читач може дійти висновку, що позивачі є шахраями та перебувають у розшуку. Водночас, як зазначалось вище, відносно позивачів відсутні обвинувальні вироки не приймались жодні рішення щодо оголошення їх у розшук, навіть назва спірної статті наскрізь містить в собі недостовірну інформацію, підлягає спростуванню та видаленню.

Стосовно статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» автор вказує наступне: "Журналист агентства расследований непосредственно на выставке вручает украинскому представителю RЕСОМ ОСОБА_1 подозрение в совершении им мошенничества по 190-й статье уголовного кодекса Украины. Агентство журналистских расследований Marionetki.net подозревает в мошенничестве генерального директора, владельца международной компании Кесот АС ОСОБА_3, а также его представителя в Украине (директора ООО "Реком Украина") ОСОБА_1 . Умышленные мошеннические действия этих лиц привели к убыткам в несколько миллионов долларов и угрожают безопасности привлечения иностранных инвестиций в украинскую экономику. В подозрении в деталях описан каждый договор, который аферисты заключали с украинскими компаниями, а затем грубо не выполняли обязательства, а также контрольные вопросы для установления полной картины совершенных ими преступлений. А вот, собственно, наши подозреваемые. ОСОБА_3 - генеральный директор, владелец международной компании Кесот АО - "пустышки", которая является 100-процентным учредителем украинской ООО "Реком Украина" с уставным капиталом всего лишь ... 10 тысяч гривен. он, представитель в Украине международной компании Recom AG JОО "Реком Украина". Не выполнив договора, сначала он обещает убытки, а затем... пропадает, вовсе не отвечая на звонки... В действительности они не владеют выполняют роль банальных перекупщиков. Пользуясь фейковым и чужими деньгами, ОСОБА_3 и ОСОБА_1 заключают договора на поставки модулей, а затем или вообще не поставляют товар, обманув своих или привозят их в Украину с задержкой от четырех до шести месяцев, что приводит к колоссальным убыткам электростанций вследствие генерации. Пострадавшей от действий аферистов компании стало известно настоящее производители панелей в Китае - DAH (ДАХ) Solar. Представители "ЗАС Энергосервис" подозревают Recom AG в умышленных мошенических действиях при получении выгоды, так как ими установлено, что генеральный директор ОСОБА_3 внес заведомо ложные данные в договор о том, что якобы является производителем солнечных панелей. « Когда вы встречались с ОСОБА_1 , представителем этой компании в Киеве, что он вам обещал? Что говорил, как мотивировал невыполнение договоров?» ОСОБА_1 играл хорошего полицейского. То есть мы общались по телефону и в мейлах с ОСОБА_3, а физически имели возможность встречаться с ОСОБА_1. В начале нашего сотрудничества ОСОБА_1 очень активно пиарил здесь свою компанию, рассказывал, какие они замечательные. Потом начались рассказы о том, что он тоже пострадал, что с ним не рассчитались, что он не получил свои комиссионные, что ему тоже очень жаль, что компания такая-сякая, что они компенсируют нам за свои деньги демередж. Всеми силами пытался рассказать и представить, что они все такие честные, хорошие. И он такой хороший, он нам поможет получить какую-то компенсацию. Но в последствии и ОСОБА_1 не видно, не слышно - то есть никто не отвечает на мэйлы и на телефонные звонки. То есть по сути он является членом международной ОПГ, которое кинула многих предпринимателей на большие деньги. На фоне этого он продолжал играть такую роль, хорошего-плохого полицейского - Да. Но им же нужно было как-то оттянуть. Вполне возможно, что еще с кого-то они не получили там деньги, соответственно на рынке нужно было рассказывать, что они стараются изо всех сил. - То есть мы здесь четко усматриваем мошеннические действия и определенную статью УК Украины. Конечно. Это 190 статья УК Украины, потому что тут действия налицо. Компания зарание предусматривает такой договор, по которому они практически не несут ответственности. Они заранее обещают выполнить то, что они не смогут выполнить. Нам было очень важно получить панели по хорошей цене и очень быстро. То есть - вы хотите - мы вам сделаем! Только заплатите нам денег. Они не планировали это выполнять - в срок, надлежащим образом...Зачем нам заключать договор с посредником, если мы можем выйти непосредственно на китайского производителя и заказать у него непосредственно те же панели, и договариваться о более комфортной цене, о более комфортных поставках, о более комфортных условиях оплаты?! -То есть один из элементов мошенничества - это умысел. Его нужно доказать. А здесь умысел это то, что они выдали себя за такую Фирму, которой она не являлась. Да, они выдавали себя за производителя, не являясь производителем. Более того, они вводили в заблуждение своих клиентов, что они могут выполнить те заказы которые на себя взяли. Вовремя, надлежащим образом, в полном объеме. Каковы перспективы решения этого дела по линии УК в Украине и по линии хозяйственных судов вы видите?

-Нужно в любом случае объединяться жертвам этого мошенничества, сделатъ массированную атаку. Очень важно сейчас, что если они на каких-то рынках мировых еще действуют - обезопасить других потенциальных клиентов взаимодействия с такой нечистоплотной компанией... " Председатель Ассоциации солнечной энергетики Украины ОСОБА_7 являєтся фигурой известной и уважаемой. Именно он порекомендовал многим украинским компаниям вести бизнес с ОСОБА_3 и гарантировал, что качество продукции и условия поставок будут выполнены компанией RЕСОМ согласно договорных условий. Очевидно, опытные мошенники сумели обмануть даже Председателя национальной Ассоциации! Журналист агентства расследования попросил господина ОСОБА_7 дать интервью, в котором он сообщил, что в курсе сложившейся ситуации, пообещав содействовать пострадавшим в защите от аферистов. Сегодня собранные агентством расследований факты противоправной стельности ОСОБА_3 и ОСОБА_1 дают все основания для открытия уголовного дела против них по статье «Мошенничество», что влечет за собой, конечно же, закрытие перед ними любых дверей в мире бизнеса.».

Позивачі вказують, що поширення інформації такого характеру є фактичним звинуваченням позивачів у вчиненні злочину, як зазначалось вище, відносно позивачів відсутні обвинувальні вироки, вони не мають статусів підозрюваних або обвинувачених. Такі дії є порушенням конституційних прав позивачів.

Позивачі вважають, що інформація, поширена відповідачами, є фактичним твердженням, оскільки в статтях зазначається про те, що позивачі є шахраями та здійснюють протиправну діяльність, у статтях зазначено, що ОСОБА_1 є членом міжнародної організованої групи, твердження відповідача вважає безпідставними та необгрунтованими.

Позивачі зазначають, що крім того, ОСОБА_4 також опубліковано два відеозаписи російською та англійською мовами, у яких викладена аналогічна недостовірна інформація, з урахуванням вищевикладеного, вважає, що ці відеозаписи також підлягають спростуванню та видаленню.

Позивачі зазначають про наявність в діях відповідача складу правопорушення, а саме відповідачем публікуючи спірну статтю належним чином не перевірено достовірність поширеної інформації та доведено її до відома невизначеної кількості осіб, шляхом її опублікування у мережі інтернет що стосується позивачів та порушує їх особисті права, завдає шкоди немайновим благам. Саме в результаті поширення недостовірної інформації позивачі зазнали значних моральних страждань та психологічного дискомфорту були вимушені виправдовуватись перед колегами та іншими людьми, втратили свій діловий авторитет, моральну шкоду оцінюють в розмірі по 250 000, 00 грн. на користь кожного з позивачів.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позові.

Судом за час розгляду справи роз`яснено права передбачені ч.1 ст. 81 ЦПК України якою встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судове засідання відповідач не з`явився, з невідомих суду причин, хоча повідомлялись належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Ухвалою суду від 05.08.2019р. в задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - Кучера Олексія Володимировича у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди- відмовлено.

Ухвалою суду від 10.09.2019р. заяву про забезпечення позову було задоволено. ( а.с. 117-118) Дана ухвала оскаржувалась в апеляційному порядку, за результатами розгляду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишено без задоволення. Апеляційні скарги представників юридичних осіб, котрі не беруть участі у справі, ТОВ "Лайфселл" адвоката Решетняк НБ, ПАТ "ВФ Україна" адвоката Ліпенка ЮК, ПАТ "Фарлеп-Інвест" адвоката Поліщук О.О, директора ТОВ "Воля-Кабель" ОСОБА_8 задоволено. Ухвалу від 10.09.2019р. по даній справі про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди в частині щодо заборони ТОВ "Лайфселл", ПАТ "ВФ Україна", ПАТ "Фарлеп-Інвест", ТОВ "Воля-Кабель" забезпечувати доступ користувачам Інтернет на території України до зазначених в ухвалі статей та відео - скасовано. У задоволенні заяви представника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 адвоката Кучера О.В. про забезпечення позову щодо ТОВ "Лайфселл", ПрАТ "ВФ Україна", ПрАТ "Фарлеп-Інвест", ТОВ "Воля-Кабель" відмовлено. У решті ухвалу судді від 10.09.2019р. про забезпечення позову залишено без змін.

22.10.2019р. ПрАТ ВФ Україна», ТОВ «Фрінет» звернулись до суду із завою про роз`яснення ухвали суду про забезпечення позову, ухвалою суду від 28.10.2019р. заяву задоволено, роз`яснено заявнику ПрАТ "ВФ Україна" ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2019р. у справі № 127/19862/19 в частині заборони ПрАТ «ВФ Україна» та іншим суб`єктам господарювання забезпечувати доступ користувача Internet на території України до зазначених в ухвалі статей та відео доступ до яких здійснюється з використанням протоколу HTTPS. Роз`яснено заявнику ТОВ «Фрінет» ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2019р. у справі № 127/19862/19 в частині повноважень та технічних можливостей, якими наділений ТОВ «Фрінет». ( а.с. 159-162)

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті marionetki.net опубліковано статтю під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_2» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_12). ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентична стаття опублікована на веб-сайті persona.top «посилання:ІНФОРМАЦІЯ_13/ ( а.с. 20-24, 49-51)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентична стаття опублікована на веб-сайті persona.top англійською мовою під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3»(посилання:ІНФОРМАЦІЯ_16/). (а.с.25-29, 52-55)

ІНФОРМАЦІЯ_14 аналогічна стаття опублікована на веб-сайті marionetki.net англійською мовою під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_17/). (а.с.30-38)

ІНФОРМАЦІЯ_15 ідентична стаття опублікована на веб-сайті marionetki.net англійською мовою під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3»(посилання:ІНФОРМАЦІЯ_17/).

У вказаних статтях автор зазначає наступне: «История семейного клипа матерых аферистов ОСОБА_3 и ОСОБА_1 - это как раз тот случай, который попадет в классические пособия по криминалистике. Пока агентство расследований Marionetki.net подает документы в правоохранительные органы для привлечения этих персонажей к уголовной отвественности по украинским законам, опубликуем их фотографии, чтобы, свести к нулю шансы на заключение с ними любых контрактов на поставки любой продукции - вплоть до элементарных пуговиц к рубашкам. С этого момента ОСОБА_3 и ОСОБА_1 должны гнать поганой метлой повсюду, пока они не компенсируют миллионные материальные убытки и не принесут публичные извинения потерпевшим. Зайдем же на сайт аферистов и посмотрим, что они предлагают всему миру. Защищать пострадавших от аферистов международного уровня выразил готовность глава Ассоциации солнечной энергетики Украины ОСОБА_7. Именно к его рекомендации прислушались бизнесмены и заключили договора с Recom AG. Международные аферисты были так убедительны, что смогли провести и вызвать доверие у ОСОБА_7. В нечистоплотных действиях ОСОБА_3 и ОСОБА_1 изначально был преступный умысел. В ходе разбирательств было установлено, что в нечистоплотных действиях представителей семейства ОСОБА_1 - ОСОБА_3 и ОСОБА_1 - изначально был преступный умысел.

Обманув заказчика, что их компания является производителем, они использовали деньги «ЗАС ЭНЕРГОСЕРВИС» для расчетов с реальным производителем, получив таким образом не принадлежащую им прибыль. Юрист по образованию, ОСОБА_1 начал угрожатъ автору расследования исками в суд: дескать, он не мошенник, а солнечные модулы все равно же прибыли в Украину, и что он чуть ли не бегал за потерпевшими с мольбами компенсировать им убытки, но они якобы не захотели с ним встречаться и брать у него деньги. На что получил ответ от журналиста, что будет доказывать это правоохранителям в рамках открытого против него уголовного производства. На следующий день на выставке CISOLAR 2019 ОСОБА_1 получил вопросы к генеральному интервью и подозрение от агентства расследований в совершении им и его братом ОСОБА_3 мошеннических действий.»( а.с. 39-48)

Судом встановлено, що автором вказаних статтей є ОСОБА_4 , також ОСОБА_4 є засновником видання "Persona. TOP", що підтверджено даними із державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агенств як суб`єктів інформаційної діяльності. ( а.с. 66) Таким чином, відповідач є розповсюджувачем та власником веб- сайту на яких було поширено інформацію щодо позивачів.

В судовому засіданні від 30.01.2020р. судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи судом досліджувались відео на диску із статтею «ІНФОРМАЦІЯ_8» автор вказує, "Журналист агентства расследований непосредственно на выставке вручает украинскому представителю RЕСОМ ОСОБА_1 подозрение в совершении им мошенничества по 190-й статье уголовного кодекса Украины" В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вказав, що дійсно інтерв`ю на відео давали інші представники компаніїй з якими позивачі співпрацювали, позивач підтвердив, що дійно були затримки в поставці сонячних модулей, але з вини замовників.

Суд бере до уваги, що в обгрунтування своїх вимог позивачами надано лист від ТОВ «Алвеор-Енерджі», в якому останні висловили збентеження, щодо опублікованої в інтернеті інформації а саме статтей: «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_8», « ІНФОРМАЦІЯ_18», та просили позивачів надати достовірні відомості щодо відеоматеріалу опублікованого на YouTube. (а.с.76)

21.05.2019р. позивачами на адресу відповідача направлено вимогу про видалення недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію, опублікованої у вищезазначених статтях. Суд звертає увагу на помилку в зазначенні прізвища відповідача при направленні листа відповідачу, а саме прізвище відповідача вказано « ОСОБА_5 » ( а.с. 61-65)

Суд, враховувати характер спірних правовідносин, визначаючи норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, звертає увагу на склад осіб, які беруть участь у справі. В даному випадку позивачі обґрунтовуючи свої вимоги вказують на поширення відповідачем ряду статтей про позивачів та групи компаній RECOM в якій працюють позивачі, та інформація в статтях стосується діяльності RECOM, проте компанію RECOM, не визначають стороною даного спору, суд враховує, що визначення сторін належить позивачу, суд не вправі залучати осіб до участі у справі як співпозивачів, оскільки згідно з принципом диспозитивності, особі, якій належить право вимоги, належить і право розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. У частині четвертій статті 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, де вона працює. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона.

Суд вирішуючи даний спір враховує, що основними нормативно-правовим актами, які регулює відносини щодо захисту гідності, честі та ділової репутації, є Конституція України стаття 297 ЦК України, в якій вказано, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, і стаття 299 ЦК України, яка зазначає, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації, а також застосовує закони України: «Про інформацію», «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні».

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» - «чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі».

П.12 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», передбачено, що якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Разом з тим, стаття 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Вказана конституційна норма кореспондує статті 10 Конвенції, згідно з якою кожна людина має право на свободу вираження своїх поглядів, одержувати та поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

Відповідно до частини другої статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

У рішенні від 10 серпня 2006 року у справі «Ляшко проти України» (Lyshkо v. Ukraine) Європейський суд з прав людини зазначив, що свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 Конвенції застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Свобода політичних дебатів перебуває в самому серці побудови демократичного суспільства, що наскрізь пронизує Конвенцію. При цьому повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції.

Відповідно до ст. 42 ЗУ « Про друковані засоби масової інформації ( пресу ) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян, проте, відповідно до під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі».

Суд звертає увагу, що в процесі розгляду даної справи сторонам роз`яснювалось положення ст.77 ЦПК України якою передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

П.19. постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» пердбачено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Таким чином, згідно із статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи або посадової особи рівня суспільного значення та її діяльність становить суспільний інтерес, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у пункті 46 рішення від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), де зазначено, що наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна.

Відповідно до частини другої статті ч.2 ст 30 Закону України "Про інформацію" ( 2657-12 ) оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобів масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК ( 435-15 ) та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") ( 3759-12 ) у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що позивачі не довели, що поширена про них інформація є твердженням про факти, а не оціночним судженням, не доведено, що оспорена інформація принижує їх честь, гідність та ділову репутацію.

П.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що під час розгляду справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (справа від 06 жовтня 2015 року «Карпюк та інші проти України» (Karpyuk and others v. Ukraine). Преса відіграє істотну роль у демократичному суспільстві. І хоча вона не може переступати певні межі, зокрема, щодо репутації, прав інших осіб і необхідності запобігання розголошенню конфіденційної інформації, однак її обов`язком є передавати у спосіб, сумісний із її обов`язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань суспільного інтересу, включно з тими, що стосуються правосуддя. Не тільки на неї покладається завдання передавати таку інформацію та ідеї; громадськість також має право їх отримувати. Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надаються. Журналістська свобода також включає можливість перебільшень або навіть провокацій. Пункт 2 статті 10 Конвенції майже не надає можливостей для обмеження свободи вираження поглядів, коли йдеться про виступи політиків або про питання, які становлять суспільний інтерес. Крім того, межа допустимої критики щодо такої публічної особи як політик є ширшою, ніж щодо приватної особи. (справа «Газета «Україна - центр» проти України» від 15 липня 2010 року (Gazeta Ukraine-tsentr v. Ukraine))

Суд бере до уваги, що позивачі обгрунтовуючи свій позов зазначаючи про поширення відповідачем саме недостовірної інформації вказують на те, що стосовно позивачів відсутній обвинувальний вирок суду, вони не мають статусів підозрюваних або обвинувачених, а тому ніхто не має права використовувати стосовно них таку термінологію та фактично словесно звинувачувати їх у вчиненні злочину та називати «шахраями», проте, позивачами не надано жодного доказу в обґрунтування того, що стосовно них відсутній обвинувальний вирок суду, вони не мають статусів підозрюваних або обвинувачених, не надано доказів в обгрунтування того, що саме інформація поширена відповідачем не відповідає дійсності, в тому числі відповідних копій договорів укладених з компаніями представники, яких дають коментар у вказаних вище статтях, доказів відсутності претензій у юридичних осіб зазначених відповідачем у статтях до позивачів з приводу опублікованої інформації, офіційних звернень позивачів до представників юридичних осіб з приводу коментаря наданого відповідачу щодо діяльності позивачів, відмови юридичних осіб від укладання договорів з позивачами.

Таким чином, позивачем доведено лише факт поширення про нього негативної інформації, факт того, що інформація є недостовірною, тобто така, яка не відповідає дійсності та порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачів стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо поширення інформації у статтях, визнання даної інформації недоствірною та зобов"язання видалити дані статті пошрені відповідачем.

Визначаючись щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд враховує, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 5 постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Визначаючись, щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі по 250 000, 00 грн., на користь кожного з позивачів суд враховує а.1 п.9 Постанові Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до а.2, п.5 вищевказаної обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачі вказують, що поширена інформація завдала їм моральних страждань, вони були вимушені виправдовуватись, погіршився психофізіологіний стан: погіршився сон, з`явилось постійне почуття пригніченості, проте жодного доказу на підтвердження цих обставин не надано.

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, позивачами не надано жодного доказу в обґрунтування вимог вказаних в позові, щодо факту спричинення позивачам моральної шкоди внаслідок опублікавання статтей про позивачів в тому числі доказів щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку стосовно того, що саме протиправними діями відповідача спричинено понесення позивачам шкоди, доводи позивачів грунтуються на припущеннях, а отже задоволенню не підлягають.

Питання судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає судові витрати залишити за позивачами.

Керуючись ст. 15, 22,23, 270, 277, 297, 299, 1166,1167, ЦК України, а п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., ст. 28, 40, 68 Конституції України, ст.ст. 23, 269, 277, 297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» ст.ст. 10, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 260, 263, 265, 288, 289, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивачі: ОСОБА_3 адреса: АДРЕСА_2;

ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_2;

Відповідач: ОСОБА_4 адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2020 року.

Суддя: В.М. Бойко