Справа № 444/1686/20
Провадження № 2/497/596/2020
23.12.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Раца В.А.,
секретаря Божевої І.Д.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
06.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовківського районного суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 , зареєстрований 25 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 10, мотивуючи тим, що між ним та відповідачкою спільне життя не склалося з причин зради дружини, позивач прийшов до твердого переконання, що розірвання шлюбу між ними неминуче, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також дружина народила ще одну дитину, але він зазначає, що це не його дитина, тому він змушений звернутися до суду. Також позивач просить дозволити проживання сина ОСОБА_4 із матір`ю ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 29.07.2020 року справу передано за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області. Справа надійшла до суду 25.08.2020 року.
Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає.
Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.01.2013 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 10 (а.с.5). Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено на « ОСОБА_5 ».
В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25 квітня 2013 року виконавчим комітетом Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 4 (а.с.7).
Доказів наявності у сторін інших дітей, як то зазначено в позовній заяві (дружина у 2019 році була вагітна, але позивач вважає, що дитина не його), суду надано не було.
Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб позивач не бажає.
Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати.
Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.
Щодо вимоги про дозвіл на проживання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, суд вважає, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту прав, а саме, суд не надає дозволу на проживання дитини, а визначає місце проживання дитини з однім з батьків. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє у задоволенні.
Керуючись ст.ст.12, 81, 280, 263, 264 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с.Малі Передримихи Жовківського району Львівської області, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с.Баннівка Болградського району Одеської області, зареєстрований 25 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 10.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца