КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року

м. Київ

справа № 756/536/19

провадження № 22-ц/824/1118/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Шкоріної О.І., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Державний реєстратор Алієв Гусейн Азіз Огли , Комунальне підприємство «Світоч», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Гамор Наталії Вікторівни

на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року у складі судді Комаревцевої Л.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Алієва Гусейна Азіза Огли, Комунального підприємства «Світоч», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, виключення запису про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, виключення запису про право власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 30 вересня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» укладено споживчий кредитний договір №2615/0908/71-085, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати кредит в іноземній валюті 170 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних зі строком дії до 2038 року.

30.09.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та позивачем для забезпечення кредитного договору укладено іпотечний договір № 2615/0908/71-085-Z-85, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Коптєловою О.Р. та який внесено державним реєстратором нотаріусом Коптєловою О.Р. до Реєстру іпотек за номером 7998952 за іпотекодержателем ВАТ «Сведбанк» ( м. Київ, вул. Комінтерна, 30).

Вказував, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року визнано недійсним кредитний договір № 2615/0908/71-085 від 30 вересня 2008 року, підписаний між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», наступний правонаступник Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» та ОСОБА_1 . Рішення суду набрало законної сили.

Посилався на те, що 03.06.2019 позивачу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна стало відомо, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи», реєстраційний номер 31340220 від 24.04.2019. Підставою внесення запису є доказ направлення повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: ТОВ «Нова Пошта»; кредитний договір, серія та номер: 2615/0908/71-085, виданий 30.09.2008, видавник: ВАТ «Сведбанк»; іпотечний договір, серія та номер: 2615/0908/71-085-Z-85, виданий 30.09.2008, видавник: ВАТ «Сведбанк»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 1, виданий 24.07.2018, видавник: ТОВ «Кредитні ініціативи». Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46641114 від 24.04.2019 20:48:12, Алієв Гусєйн Азіз Огли , Комунальне підприємство «Світоч» м. Києва.

Посилаючись на те, що кредитний договір визнано судом недійсним, а недійсність кредитного договору спричиняє недійсність договору іпотеки, будь-яких повідомлень про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач не отримував, беручи до уваги обставини, викладені у позові, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2019 року, індексний номер - 46641114 про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 , винесеного державним реєстратором КП «Світоч» м. Києва Алієвим Гусейном Азізом Огли ; скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №31340220 від 24.04.2019 року щодо реєстрації за ТОВ «Кредитні ініціативи» права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 ; стягнути з державного реєстратора судові витрати у розмірі 1 927 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2019, індексний номер 46641114 про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 винесеного державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієвим Гусейном Азізом Огли .

Скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №31340220 від 24.04.2019 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 23 жовтня 2019 року представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» - Гамор Н.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки уважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ТОВ «Кредитні ініціативи» про дату, час та місце розгляду справи не повідомлено належним чином та завчасно, що позбавило можливості товариство скористатися своїм правом на своєчасне подання відзиву на позовну заяву та забезпечити явку уповноваженого представника до судового засідання 09 липня 2019 року.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року у справі №753/22367/17 про визнання недійсним кредитного договору, яке покладено в основу оскаржуваного рішення, ухвалено без залучення до участі у розгляді справі ТОВ «Кредитні ініціативи». Окрім того, вказане рішення оскаржено товариством до апеляційного суду, ухвалою про відкриття апеляційного провадження якого зупинено дію цього рішення.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 13 червня 2018 року у справі №645/5280/16-ц, вказує про те, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки звернення стягнення на квартиру позивача, як предмет іпотеки, шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, а згідно статті 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі іпотечного застереження, тобто в позасудовому порядку за згодою іпотекодателя, про що свідчить підпис останнього в іпотечному договорі.

Вказує, що позивач не надав доказів того, що спірна квартира є його єдиним фактичним місцем проживання, а також доказів відсутності у власності в останнього іншого житла.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в іпотечному договорі відсутнє іпотечне застереження, з огляду на що право звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку» у ТОВ «Кредитні ініціативи» не виникло, оскільки між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 13 вересня 2008 року укладено іпотечний договір № 2615/0908/71-085-Z-85, предметом якого сторонами визначено квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, всі права за вказаним іпотечним договором перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи», що встановлено численними судовими рішеннями. Окрім того, відповідно до п. 12.3 зазначеного іпотечного договору передбачено, що згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається іпотечне застереження, викладене в п. 12.3.1. та 12.3.2. цього договору.

Звертає увагу на те, що повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням №590 було направлено на адресу ОСОБА_1 31 серпня 2018 року. Проте, позивач не отримав вказане повідомлення у відповідному відділенні «Нова-Пошта». При цьому, на думку апелянта, неотримання повідомлення боржником не є підставою для ствердження про те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» порушено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Уважає, що оскільки вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволені не були, заборгованість не погашена, зобов`язання за кредитним договором не виконані, кредитор має право на застосування будь-якого законного способу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права, що не є подвійним стягненням заборгованості, на думку апелянта.

09 січня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

11 січня 2020 року до апеляційного суду представником відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» - Гамор Н.В. подано клопотання про зупинення провадження у справі, в якому остання просить: зупинити провадження у даній справі до остаточного вирішення справи №753/22367/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Омега Банк» про визнання недійсним кредитного договору та набрання законної сили постановою Київського апеляційного суду в указаній справі; розгляд клопотання проводити за відсутності представника товариства; у разі відмови у задоволенні клопотання, розгляд справи відкласти на іншу дату та час з огляду на представництво інтересів АТ «Альфа-Банк» в іншому судовому засіданні.

Як на підставу для зупинення провадження у справі, посилалась на те, що ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що право вимоги за кредитним договором №2615/0908/71-085 від 30 вересня 2008 року, починаючи з 28 листопада 2012 року належить ТОВ «Кредитні ініціативи», в листопаді 2017 року свідомо звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів шляхом визнання недійсним кредитного договору до ПАТ «Омега Банк», чим ввів суд в оману щодо належного відповідача у справі та позбавив ТОВ «Кредитні ініціативи» права прийняти участь у розгляді цієї справи і на захист порушених прав та законних інтересів товариства. Заочним рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсним кредитний договір №2615/0908/71-085 від 30 вересня 2008 року. Наразі, ТОВ «Кредитні ініціативи» оскаржено вказане заочне рішення в апеляційному порядку, що на думку апелянта, є підставою для зупинення провадження.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи та вивчивши зміст клопотання про зупинення провадження, колегія не вбачає підстав для його задоволення, оскільки перегляд в апеляційному порядку заочного рішення у справі №753/22367/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Омега Банк» про визнання недійсним кредитного договору не впливає на розгляд даної справи, зокрема з огляду на те, що оскаржуваним у даній справі рішенням задоволено позов ОСОБА_1 не лише з підстав недійсності вказаного кредитного договору.

Щодо клопотання представника ТОВ «Кредитні ініціативи» про відкладення розгляду справи, то таке клопотання також не підлягає задоволенню з огляду на належне та завчасне повідомлення судом товариства про дату, час та місце розгляду справи, а також відсутність доказів на підтвердження участі представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - Гамор Н.В. в іншому судовому засіданні в якості представника АТ «Альфа Банк».

Представник позивача до участі у судовому засіданні допущена не була, оскільки станом на час розгляду справи остання не є адвокатом та повноваження діяти в інтересах ОСОБА_1 підтвердила лише довіреністю.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що державним реєстратором прийнято рішення та проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 без урахування відсутності факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме майно.

Колегія погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено споживчий кредитний договір № 2615/0908/71-085, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати кредит в іноземній валюті у розмірі 170 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних зі строком дії до 2038 року.

30.09.2008 між Банком та позивачем для забезпечення кредитного договору було укладено іпотечний договір № 2615/0908/71-085-Z-85, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Коптєловою О.Р. та який внесено державним реєстратором нотаріусом Коптєловою О.Р. до Реєстру іпотек за номером 7998952 за іпотекодержателем ВАТ «Сведбанк» ( м. Київ, вул. Комінтерна, 30).

Згідно п.2 іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку іптекодержателю квартиру загальною площею 97,50 кв.м за АДРЕСА_1 та належить на праві власності Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Коптєловою О.Р. за № 4072.

Звертаючись до суду із заявленим позовом ОСОБА_1 указував, що 03.06.2019 йому стало відомо згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи», реєстраційний номер 31340220 від 24.04.2019, підставою внесення запису є доказ направлення повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: ТОВ «Нова Пошта»; кредитний договір, серія та номер: 2615/0908/71-085, виданий 30.09.2008, видавник: ВАТ «Сведбанк»; іпотечний договір, серія та номер: 2615/0908/71-085-Z-85, виданий 30.09.2008, видавник: ВАТ «Сведбанк»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 1, виданий 24.07.2018, видавник: ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46641114 від 24.04.2019 20:48:12, Алієв Гусєйн Азіз Огли , Комунальне підприємство «Світоч» м. Києва.

Позивач уважав такий перехід права власності на належну йому квартиру незаконним, оскільки однією з підстав виникнення права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи», наданої як доказ реєстратору, є повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 1, видане 24.07.2018, яке, як вказує позивач, він не отримував.

Відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону № 898-IV).

За приписами частини першої статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону № 898-IV (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року №800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі - Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону № 898-IV передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Приписами статті 36 Закону № 898-IV (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення Законом №800-VI змін до статті 36 Закону № 898-IV її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), який набрав чинності на момент прийняття оскаржуваного рішення, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Як убачається з матеріалів справи, згідно п. 11 іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання Іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або часткового. При настанні зазначеного випадку Іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання у строк, що не перевищує 30 календарних днів та попередження про звернення на предмет стягнення іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Якщо вимога іпотекодержавтеля протягом встановленого строку залишиться без задоволення іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.12 іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується один з наведених нижче способів звернення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: 12.1 - за рішенням суду, 12.2 - на підставі виконавчого напису нотаріуса, 12.3 - згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в п.п. 12.3.1 та 12.3.2 цього пункту договору.

З наведеного слідує, що згідно з умовами іпотечного договору підставами для задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання є надсилання іпотекодавцю та боржнику (позичальнику) письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором.

Як убачається з матеріалів справи, однією з підстав виникнення права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на спірне нерухоме майно, яку надано Державному реєстратору як доказ, є направлення повідомлення ТОВ «Нова пошта» про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 1, видане 24.07.2018, проте, будь-яких доказів отримання такого повідомлення позивачем, суду не надано.

Тому, доводи представника відповідача, що неотримання повідомлення боржником не є підставою для ствердження того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» порушено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

У матеріалах справи наявна вимога ТОВ «Кредитні Ініціативи», яка надсилалася за вх.№ 25/13 від 25.04.2013 і яку позивач отримав 30 квітня 2013 року про дострокове погашення всієї заборгованості за споживчим кредитним договором від 30.09.2008, проте дане повідомлення надіслано у рамках іншої цивільної справи про визнання поруки припиненою і не містить застереження щодо задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та Договору іпотеки) споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 4 Закону № 1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону № 898-IV).

Отже, Закон №898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону №1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Відповідний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі №802/1340/18-а.

З урахуванням того, що направлення повідомлення ТОВ «Нова пошта» про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 1, видане 24.07.2018 позивач не отримував, суд вірного висновку дійшов, що звернення стягнення на предмет іпотеки, як один із шляхів, передбачений у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя, відбулося у порушенням закону.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року у справі №753/22367/17 про визнання недійсним кредитного договору, яке покладено в основу оскаржуваного рішення, ухвалено без залучення до участі у розгляді справі ТОВ «Кредитні ініціативи». А тому висновок суду, що недійсність кредитного договору є підставою до задоволення позову, є передчасним та не ґрунтуються на нормах закону, оскільки така недійсність кредитного договору встановлена після вчинення реєстраційних дій державним реєстратором. Окрім того, вказане рішення оскаржено товариством до апеляційного суду, ухвалою про відкриття апеляційного провадження якого зупинено дію цього рішення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає, а отже, слід відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Гамор Наталії Вікторівни- залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 січня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.І. Шкоріна

Л.Д. Махлай