Справа № 274/3699/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши позовну заяву виконуючої обов`язки керівника Бердичівської місцевої прокуратури Кожухар В.В. в інтересах держави в особі Відділу фінансів Бердичівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року виконуюча обов`язки керівника Бердичівської місцевої прокуратури Кожухар В.В. в інтересах держави в особі Відділу фінансів Бердичівської районної державної адміністрації звернулась в Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2020 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Позовна заява підлягає поверненню позивачу з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 23 цього закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Водночас прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для цього прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що наведені вище положення законодавства регламентують порядок та підстави здійснення прокурором процесуального представництва держави в суді в межах правил участі в судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі № 826/13768/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У позовній заяві зазначено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої з вини відповідача, пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження. У зв`язку з цим, остання перебувала на стаціонарному лікуванні в відділенні інтенсивної терапії з 08 листопада 2019 року по 14 листопада 2019 року та в травматологічному відділенні з 14 листопада 2019 року по 17 грудня 2019 року. Витрати медичного закладу на лікування потерпілої від злочину становлять 40559 гривень 64 копійки.

Фінансове управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради та лікувальний заклад для стягнення зазначеної суми коштів до суду не звернулися, а тому мають місце підстави для звернення прокурора до суду в межах своєї компетенції, передбаченої ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вбачається, що наведені у позові підстави звернення до суду прокурором в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» не є виключними випадками, за якими прокурор може представляти інтереси держави в суді.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення коштів на лікування виникло на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 лютого 2020 року (набрала законної сили 05 березня 2020 року) про звільнення відповідача ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою.

01 червня 2020 року прокурор звернувся в суд з зазначеним позовом, посилаючись на нездійснення своїх повноважень Фінансовим управлінням виконавчого комітету Бердичівської міської ради та лікувального закладу.

Прокурор не навів обґрунтувань, які б свідчили про те, що державний орган, до компетенції якого віднесені повноваження із захисту інтересів держави, не здійснює захисту інтересів держави (тобто, він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається), або неналежним чином здійснює свої повноваження (не може сам реалізувати своє право на судовий захист), що спонукає прокурора виступити на захист держави шляхом звернення з позовом до суду.

Фактично зі змісту позовної заяви вбачається, що обґрунтування порушення інтересів держави зводиться до того, що в період з 05 березня 2020 року по 31 травня 2020 року уповноважений суб`єкт не звернувся до суду з позовом про стягнення коштів.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву виконуючої обов`язки керівника Бердичівської місцевої прокуратури Кожухар В.В. в інтересах держави в особі Відділу фінансів Бердичівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: