Справа № 682/3572/19
Провадження № 2/682/205/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.

розглянувши в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

04.12.2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 10.06.2018 року.

В обґрунтування позову вказує, що 10.06.2018 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу товарів у кредит, а саме телевізора марки «Liberty 2126» вартістю 7092 грн, із кінцевим терміном погашення боргу не пізніше 10.06.2019. Під час придбання товару ОСОБА_2 вніс 200 грн, таким чином станом на 10.06.2019 заборгованість за кредитом становить 6892 грн.

Всупереч умовам договору, відповідач вартість товару не виплатив, заборгованість не погасив. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість на суму 15094 грн 67 коп., яка складається із простроченої заборгованості за основною сумою боргу, плати за користування кредитом, пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у спосіб визначеним ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з умовами Договору купівлі-продажу товарів у кредит від 10.06.2018 року (далі - Договір), укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Продавець) та ОСОБА_2 (далі - Покупцем) ФОП ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 телевізора марки «Liberty 2126» вартістю 7092 грн із кінцевим терміном погашення боргу не пізніше 10.06.2019 року (а.с.7).

Відповідно до п.2.2 Договору покупець зобов`язаний прийняти товар і розрахуватися не пізніше вищевказаної дати - 10.06.2019 року - відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору оплата товару здійснюється покупцем у визначений договором строк шляхом сплати щомісячного платежу до 10 числа в рахунок погашення суми основного боргу у розмірі не менше ніж 690 грн. Окрім того, згідно умов договору, за користування кредитом покупець зобов`язаний додатково щомісячно сплачувати плату у розмірі 3% від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Нарахування плати за користування кредитом починається з 10.06.2018 року.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із розрахунку заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у кредит станом на 25.11.2019 року, загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 15094 грн 67 коп., в тому числі 6892 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 3721 грн 62 коп. - плата за користування кредитом, 3520 грн 40 коп. - пеня, 658 грн 59 коп. - сума інфляційних витрат, 302 грн 00 коп. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату боргу.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, позивач належним чином обґрунтував та просив стягнути заборгованість, яка складається з простроченої заборгованості за основною сумою боргу, плати за користування кредитом в розмірі визначеному договором та стягнення інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми.

Водночас вимога про стягнення з відповідача пені на суму 3520 грн 40 коп. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Як вказано в п.4.2 Договору у разі допущення покупцем строку прострочення здійснення чергового платежу за товар Покупець повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки встановленої Національним банком України від суми основного боргу, що наявний на останній день строку у який Покупцем має бути проведено черговий платіж.

Як зазначалось вище даний Договір між сторонами укладено на період з 10.06.2018 по 10.06.2019, тобто в разі його неналежного виконання останнім днем погашення заборгованості відповідачем є 10.06.2019. З наведеного слідує, що відповідно до п.4.2 Договору позивач вправі просити стягнути пеню за порушення виконання зобов`язання та кошти за користування кредитом саме за період дії договору. Водночас згідно наданого розрахунку позивач просить стягнути пеню починаючи з моменту укладення договору - 10.06.2018 і по 25.11.2019, (і водночас взагалі не обгрунтовує розрахунок коштів за користування кредитом, які підлягаєть стягненню з відповідача).

Така позиція відповідача суперечить умовам укладеного між ним та відповідачем Договору, відтак є необґрунтованою, не може бути прийнята судом, тому у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на викладене з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 12783 грн 30 коп. (6892 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 2481 грн 12 коп. - плата за користування кредитом у період дії договору, 658 грн 59 коп. - сума інфляційних витрат, 302 грн 00 коп. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату боргу, пеня на суму 2449 грн 59 коп.).

При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені судові витрати у сумі 768 грн 40 коп, позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлено у сумі 15094 грн 67 коп., до стягнення підлягає заборгованість на суму 12783 грн 30 коп., що становить 80%.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 653 грн14 коп. судового збору (768,40 х 85%).

Керуючись ст.ст.526, 530, 611, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 141, 247, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), заборгованість у розмірі 12131 грн 02 коп. за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 10.06.2018 року та 653 грн 72 коп. судових витрат.

В решті задоволення позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.