ЄУН № 337/4205/19
Провадження № 2/337/160/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" лютого 2020 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді - Ширіної С.А.,
за участю секретаря - Бикової С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,
Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила суд встановити порядок користування спільною власністю сторін, а саме квартирою АДРЕСА_1 , відповідно до якого виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 17,2 кв.м. з балконом площею 0,87 кв.м., а ОСОБА_2 кімнату площею 10,8 кв.м. та кімнату площею 17,7 кв.м. з балконом площею 0,87 кв.м., залишивши у спільному користуванні приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні, комори.
Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору дарування від 08.01.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. та зареєстрованого у ТОВ «ЗМБТІ», належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частка належить її синові ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат: кімната № 6 площею 10,8 кв.м., кімната № 7 площею 17,7 кв.м., кімната №8 17.2 кв.м. Загальна площа квартири складає 68,24 кв.м., житлова площа спірної квартири складає 45,7 кв.м. З урахуванням рівних часток співвласників, на кожного припадає по 22,85 кв.м. жилої площі квартири.
У зв`язку з тим, що в неї з сином прогрішилися стосунки, сумісне користування квартирою стало неможливим, між нами постійно виникають сварки та спори щодо сплати комунальних витрат. Оскільки співвласник квартири відмовляється добровільно визначити порядок користування квартирою, вона звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 10.10.2020 року підготовче судове засідання по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача адвокат Земцова В.О. не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 , в рівних долях, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.09.2019 р.
Відповідно до Технічного паспорту спірна квартира має загальну площу 68,24 кв.м., жилою площею 45,7 кв.м., складається з одної ізольованої кімнати, та двох суміжних, кімната № 6 має площу 10,8 кв.м., кімната № 7 має площу 17,7 кв.м., кімната №8 17.2 кв.м., має кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор. Отже, на кожного співвласника спірної квартири припадає по 22,85 кв.м. жилої площі.
У позасудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування спірною квартирою.
Сторони мають право на користування квартирою відповідно до своїх часток, однак сторони мають спірні відносини щодо користування квартирою.
Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.3 ст.9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 155 Житлового кодексу УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що у випадку неможливості виділити сторонам у натурі ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири.
Спірна квартира не може бути поділена між співвласниками у натурі, однак для усунення спорів та конфліктів між співвласниками можна встановити порядок користування спільною частковою власністю.
Враховуючи, наявність спірних відносин між сторонами щодо користування квартирою, а також те, що кімната, площею 17,2 кв.м. є ізольованою, суд вважає можливим виділити позивачці у користування вказану кімнату.
При цьому право власності відповідача не порушується, так як вищезазначена кімната не виділяється позивачці у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі.
Відповідно до Правової позиції висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-1500цс15 від 17 лютого 2016 року, яка також підтверджена у Постанові Верховного суду від 03.10.2018р. по справі № 363/928/16-ц зводиться до наступного: У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.
Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.
Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що питання про встановлення порядку користування жилим приміщенням мирним шляхом сторонами не вирішено, між сторонами існують спірні відносини, суд дійшов висновку про те, що оскільки виділ квартири кожному власнику в натурі неможливий, а встановлення порядку користування квартирою не порушує права власності кожного з власників так як вищезазначені кімнати не виділяються позивачу у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі, та є єдиним вирішенням виниклої між сторонами спірної ситуації, встановлення порядку, при якому позивачу у користування буде виділено кімнату площею 17,2 кв.м. з балконом площею 0,87 кв.м., а ОСОБА_2 кімнату площею 10,8 кв.м. та кімнату площею 17,7 кв.м. з балконом площею 0,87 кв.м., не буде порушувати та обмежувати прав відповідача і встановлений порядок користування не погіршить умови проживання в спірній квартирі, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 269, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 316,319,321,358 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.
Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділити ОСОБА_1 , у користування кімнату №8 площею 17,2 кв.м. з балконом площею 0.87 кв.м., відповідачу ОСОБА_2 кімнату № 6 площею 10,8 кв.м. та кімнату № 7 площею 17.7 кв. м з балконом площею 0.87 кв.м.
У загальному користуванні залишити кухню № 4 площею 7,32кв.м., ванну кімната №2 площею 2,0 кв.м., туалет № 3 площею 1,1 кв.м., коридор №1 площею 9,9 кв.м, комору №5 площею 0,6 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 03 лютого 2020р.

Суддя С.А.Ширіна

03.02.2020