Справа №333/4773/19
Провадження №2/333/277/20
14 січня 2020 року м. Запоріжжя
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 ) заборгованості за кредитом в сумі 56 647,60 грн., яка утворилась за договором від 12.06.2018 р. № 0264-33. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказував, що відповідач за вказаним вище договором отримала кредит в сумі 70 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних. Однак, відповідач свої зобов`язання з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом належним чином не виконала. У зв`язку з чим, станом на 12.08.2019 року, за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 56 647,60 грн., яка складається з 48 611,11 грн. - заборгованості по кредиту, 7 643,11 грн.- заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 420,63 грн. пені, 20,19 грн. 3% річних та 2,82 грн. індексу інфляції за прострочення виконання основного зобов`язання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явилась, на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована та фактично мешкає, було направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками про виклик до суду без вручення адресату.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів та, відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що 12.06.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір № 0264-33, за умовами якого (п. 2.1.) Банк зобов`язався надати Позичальнику, а Позичальник набув право отримати та зобов`язався належним чином використати та повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі (…).
Відповідно до п. 2.2. кредитного договору, кредит надається в загальному розмірі 70 000 грн. на строк 60 місяців і терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11.06.2023 р.
Кредит надається на споживчі цілі (п. 2.3. договору).
Пунктом 2.4.1. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою.
Згідно з п. 2.4.2. кредитного договору, проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.
За змістом п. 3.2.1. кредитного договору, Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника.
Відповідно до п. 3.3.2. договору, повернення кредиту та сплати процентів здійснюється Позичальником згідно з Графіком платежів (…) але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого цим договором.
Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печаткою банку та діє до повного виконання зобов`язання (п. 10.1.1. договору).
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов наведеного вище кредитного договору, АТ «Ощадбанк» надано відповідачу кредит в загальній сумі 70 000 грн. на споживчі потреби.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконала, кредитні кошти та відсотки за користування кредитом в строк, визначений у договорі не повернула, чим порушила умови договору.
Так, за розрахунком АТ «Ощадбанк» за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за тілом кредиту в сумі 48 611,11 грн. та відсоткам за користування кредитом в сумі 7 643,11 грн.
Факт наявності вище наведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами й не спростований відповідачем.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 наведеної вище заборгованості за кредитним договором від 12.06.2018 р. №0264-33 є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.
Згідно з п. 8.3. кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу.
З огляду на викладене, позивачем заявлено до стягнення суму пені в розмірі 420,63 грн. (розрахунки містяться в матеріалах справи) за порушення строків виконання основного зобов`язання з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом.
Перевіривши розрахунок пені в сумі 420,63 грн., що наявний в матеріалах справи, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та вірність, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 20,19 грн. та 2,82 грн. індексу інфляції (розрахунки містяться в матеріалах справи).
Розрахунок 3% річних та індексу інфляції здійснений позивачем вірно, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 921 грн. покладається судом на відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
Повне рішення складено 14.01.2020 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова