КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 757/18354/17-ц

провадження №22-ц/824/13529/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник відповідача Кляус Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року /суддя Остапчук Т.В./

у справі за позовом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» про продовження договору оренди нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулися до суду з позовом, в якому просили витребувати у відповідача на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» нежитлове приміщення, загальною площею 67,3 кв. м. у будинку АДРЕСА_1 з незаконного володіння на користь комунального підприємства.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 216-219/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що Печерська районна в м. Києві державна адміністрація виступає у правовідносинах як орендодавець і наділена повноваженнями звернення до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння. Вказував, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації» «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень» від 31.01.2011 р. №121, районні в м. Києві державні адміністрації здійснюють управління майном, переданим в установленому порядку до сфери управління та забезпечують захист майнових та немайнових прав територіальної громади м. Києва, відносно такого майна. Спірне приміщення, як майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, переданий до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Зазначав, що договірні відносини з ОСОБА_1 з 2012 р. відсутні, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2014 р. ОСОБА_1 зобов`язано повернути Печерській районній в м. Києві державній адміністрації нежитлове приміщення, яке ним не було виконано, а отже адміністраціє має право на звернення до суду у відповідності до ст. 387 ЦК України та витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В апеляційній скарзі вказували, що приміщення повинно бути витребувано на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив відкласти розгляд справи, оскільки він є інвалідом другої групи, потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 1), який контактував з клієнтами та суддями, які захворіли на COVID-19 і є в групі ризику - знаходиться на самоізоляції.

Зважаючи на те, що доказів поважності відкладення судового розгляду ОСОБА_1 не надав, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, який з`явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займається адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1, виданого Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від 22.06.1999 р. Адвокатську діяльність здійснює за адресою : АДРЕСА_1 .

Розпорядженням від 06.10.2006 р. №123-р Печерська районна рада у місті Києві, враховуючи звернення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, адвоката ОСОБА_1 від 29.11.2005 року за вих. №29-03/11 щодо надання в орендне користування нежитлових приміщень, рішення районної комісії з питань користування та відчуження комунального майна №1 від 11.07.2007 року, адвокату ОСОБА_1 надала в орендне користування нежитлові приміщення площею 67,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 , строком до 26.09.2007 року.

На підставі вищевказаного розпорядження між Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у м. Києві ради" та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір №41/608 оренди, терміном дії до 26.09.2012 р.

01.03.2012 року у зв`язку з припиненням діяльності районних рад в місті Києві та їх виконавчих органів було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору №41/608 від 26.09.2010 року, якою було замінено орендодавця з Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у м. Києві ради» на Печерську району в м. Києві державну адміністрацію.

У зв`язку з закінченням строку дії договору оренди, 02.10.2012 р. відповідачу надіслана заява-попередження за № 2837/В-04 про закінчення терміну дії Договору, яку Відповідач отримав 04.10.2012 р.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2014р. позов заступника прокурора Печерського району м. Києва Шпакова В. в інтересах держави в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київська міська рада, про зобов`язання вчинити дії - задоволено. Зобов`язано адвоката ОСОБА_1 повернути Печерській районній в м. Києві державної адміністрації нежитлове приміщення, загальною площею 67,3 кв.м у будинку АДРЕСА_1 шляхом звільнення вказаного приміщення та його передачі за актом приймання-передачі.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київська міська рада, про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Виконавче провадження 17.11.2016 р. по примусовому виконанню рішення суду закінчено та направлено подання до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Після закінчення встановленого терміну дії договору відповідач продовжує користуватися приміщенням.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказував на те, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право визначати юридичну долю свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів.

Колегія відхиляє доводи апеляційної скарги, з огляду на таке.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у справі № 522/1029/18, відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

У постанові від 12 червня 2019 року у справі N487/10128/14-ц Велика Палата Верховного Суду також наголошує, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України).

Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації» «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень» від 31.01.2011 р. №121, нежитлове приміщення, загальною площею 67,3 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 передано Печерській районній в м. Києві державній адміністрації в управління. /а.с. 8-11/

Таким чином, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація яка є титульним власником нежитлового приміщення, загальною площею 67,3 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 не може ставити питання про витребування майна на користь балансоутримувача, а не власника.

Свідоцтво про право власності від 22.10.2004 р. закріплює зазначене приміщення за територіальною громадою Печерського району м. Києва. /а.с. 125/

Водночас, зміна вимог позову на стадії апеляційного провадження - а саме витребування майна на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, не відповідають положенням ст. 367 ЦПК України, про те, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Зміна предмету позову на стадії апеляційного перегляду не допускається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: