Справа № 307/2235/20
Провадження № 2/307/1257/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання майна об`єктом спільною сумісною власністю.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання майна об`єктом спільною сумісною власністю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 стверджується, що на рішенням Тячівського районного суду від 28.03.2019 року, цивільна справа №307/373/19, їх шлюб з відповідачем, який був укладений та зареєстрований 20.04.2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції в Закарпатській області, за актовим записом №25, розірвано.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 12.06.2020 р.

У зв`язку з тим, що відповідач ухилявся від матеріального забезпечення дітей, рішенням Тячівського районного суду від 07.02.2020 року по справі № 307/3487/19, ухвалено стягувати з нього аліменти на їх утримання в розмірі по 1500 грн., щомісячно.

Станом на день звернення до суду з цим позовом у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, що стверджується довідкою №1180 від 05.08.2020 року виданою Тячівським РВ ДВС.

За період перебування у шлюбі, крім рухомого майна, ними було придбано і нерухоме майно, а саме - земельну ділянку, площею 0,1 га., державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №010387, цільове призначення: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», кадастровий номер :01:001:0092 , згідно висновку від 31 липня 2020 року, ринкова вартість якої становить - 25 320 (двадцять п`ять тисяч триста двадцять) грн.,

Вказана земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯИ №010387, одноосібним власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_5 відповідач по справі.

На цій земельній ділянці, за час шлюбу та спільні кошти, було збудовано домоволодіння.

Інформаційною довідкою № 210899219 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2020 року стверджується, шо за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 44, житловий будинок загальною площею - 349,22 м2, житлова площа - 73,27 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :01:001:0092, цільове призначення: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» площею: 0.1 га., за записом № 14015303, на праві приватної власності 1/1 частка, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29095268 від 04.04.2016 року, зареєстровано за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу, відповідач вигнав її з будинку і вона вимушена була проживати з дітьми в орендованій квартирі. Та коли вона повернулася в спільно нажитий ними будинок, відповідач створив нестерпні умови для їх з дітьми проживання в ньому і вона знову була вимушена винаймати житло.

Крім наведеного, відповідач також повідомив її, що він є одноосібним власником і земельної ділянки, і будинку, і їй нічого не належить, а тому вона не може претендувати на долю у вказаному майні.

Оскільки земельна ділянка і житловий будинок були набуті під час шлюбу з відповідачем, за рахунок їх спільних капіталовкладень, то вважає, що вказане майно має статус спільного майна подружжя.

Тому просить суд житловий будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:001:0092, визнати по 1/4 частині об`єктом спільної сумісної власності її, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з часу забудови та земельну ділянку площею 0,1000 га., яка розташована в АДРЕСА_1 за кадастровим номером :01:001:0092, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, визнати по 1/4 частини об`єктом спільної сумісної власності її, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з часу прийняття рішення про передачу у власність.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечили щодо визнання житлового будинку, який розташовані по АДРЕСА_1 , об`єктом спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а в решті позову просять відмовити, оскільки земельна ділянка, на яку також претендує позивачка, набута відповідачем у безоплатну приватну власність у період дії законодавства, що не надає права на визнання її спільною сумісною власністю подружжя.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем було укладено 20.04.2006, який рішенням Тячівського районного суду від 28.03.2019 розірвано.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №010387 , площею 0,1000га, цільове призначення: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», кадастровий номер :01:001:0092, відповідач ОСОБА_5 є одноосібним власником вказаної земельної ділянки.

Інформаційною довідкою № 210899219 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2020 року стверджується, шо за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 44, житловий будинок загальною площею - 349,22 м2, житлова площа - 73,27 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :01:001:0092, цільове призначення: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» площею: 0.1 га., за записом № 14015303, на праві приватної власності 1/1 частка, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29095268 від 04.04.2016 року, зареєстровано за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.60 СК України, - майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.І ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69СК, ч.З ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ст.68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Згідно ч.І ст.71 СК України - майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружиш, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Як встановлено судом, вище вказаний житловий будинок набуто сторонами підчас шлюбу, і це підтверджується вище наведеною інформаційною довідкою № 210899219 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2020 року, а також визнано останніми у судовому засіданні, а тому цей житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Враховуючи, що вище вказаний будинок визнано спільно сумісною власністю сторін, позивачка фактично набула право власності на нього, а тому до неї, в тій частині, що і на будинок, переходить і право власності на земельну ділянку на якій знаходиться вказаний житловий будинок., тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення із відповідача витрат пов`язаних із послугами адвоката в розмірі 15000 грн., оскільки такі належними доказами не підтверджені.

Керуючись ст.ст. 328, 365 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 141, 174-177, ст.ст. 60, 68, 70, 71, СК України, 377ЦКУкраїни, ст..120 ЗК України, суд-

ухвалив:

Позов - задовольнити частково.

Житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1 , визнати по Ѕ частині об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1681,6 грн. та вартість витрат за послуги суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 3000 грн.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 24.12.2020 .

Суддя: В.В. Чопик