Справа № 310/7553/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

23 грудня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кошевої О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ледовської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. Позивач вказала, що їй належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2020 року. Відповідач значиться зареєстрованим у вказаному будинку, як попередній власник зазначеного будинку та повинний був знятись з реєстрації за умовами договору купівлі продажу до 05.10.2020 року, але до теперішнього часу ним цього не зроблено.

В судове засідання позивач не з"явився, надав судові заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та місце судового засідання, Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі продажу від 05.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р. за реєстровим № 716, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї, наданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2

З"ясовано, що відповідач є попереднім власником вказанго будинку та не є родичем позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави вважати, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Судом встановлено, що при вселенні у зазначену кімнату позивачем, вона була вільною, ніяких речей відповідачей там не було, ніколи відповідач туди не з`являвся та не заявляв свої права на житло. Відповідач не спростувала обставини, викладені у позовній заяві.

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 258-259, 263, 264-265, 273, 280, 353, 354 ЦПК України (2017 р.),

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О. А. Кошева