Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/227/19
Провадження № 2/670/7/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

за участю секретаря Сікорської В.О.

прокурора Козел Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури І. Бантюка до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, у якому прокурор просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.01.2018 року № 22-68-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068), що розташована за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області; витребувати у ОСОБА_2 на користь держави земельну ділянку загальною площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068), що розташована за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області; стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір, сплачений за пред`явлення позову в сумі 3842 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.01.2018 року № 22-68-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068), та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 30.03.2017 року № 22-5619-СГ), яка знаходиться за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району.

На підставі зазначеного наказу приватним нотаріусом Лаврентьєвим Ю.В. 10.01.2018 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 379 від 15.02.2018 року ОСОБА_1 вказану земельну ділянку продав ОСОБА_3 , яка в подальшому на підставі договору дарування № 3276 від 10.12.2018 року подарувала цю земельну ділянку ОСОБА_2

Вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.01.2018 року № 22-68-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню у ОСОБА_2 на користь держави.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Водночас згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2017 року № 22-23900-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :05:007:0007) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Веселецької сільської ради Городоцького району (право власності зареєстровано 22.12.2017 року).

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 04.01.2018 року № 22-68-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 18.12.2017 року № 22-23900-СГ), та всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України при отриманні у власність земельної ділянки не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Земельна ділянка площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068), що знаходиться за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району, вибула із земель державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_1 , права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, а при зверненні до зазначеного органу влади він не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, тому відсутні правові підстави для збереження цієї земельної ділянки за відповідачем.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

ОСОБА_4 придбала вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати.

Враховуючи викладене зазначений наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.01.2018 № 22-68-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068), що знаходиться за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району, витребуванню у добросовісного набувача ОСОБА_2 на користь держави.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року у справі зупинено провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 587/430/16-ц.

Ухвалою суду від 17.10.2019 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.11.2019 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 03.02.2020 року прокурор Козел Н.О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, будучи повідомленими належним чином про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки до суду не повідомили.

Представник відповідача за довіреністю Стефанишин О.Л. надіслав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури.

У відзиві зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - Головне управління) заперечує проти позову в цілому та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 звернувшись до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявами повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства не скористався.

На підставі зареєстрованих заяв ОСОБА_1 були прийняті накази Головного управління «Про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою», а згодом і «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність», тому Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло відповідно до норм чинного земельного законодавства при розгляді заяв ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 також надіслав до суду відзив на позов, у якому просив провадження в справі відносно нього закрити, та відмовити у задоволенні позову заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в частині витребування у нього земельної ділянки.

Заслухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України.

Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Визначений статтею 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст. 116, 121 ЗК України.

Судом встановлено,що 14.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Розглянувши клопотання, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області видало наказ від 31.03.2017 року № 22-5908-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою вищезазначеної земельної ділянки (кадастровий номер :05:007:0007) за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області розміром 2,0000 га.

Після виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_1 подав заяву про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, та наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2017 року № 22-23900-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано земельну ділянку у власність ОСОБА_1

01.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, зазначивши, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.03.2017 року № 22-5619-СГ надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :08:001:0068) за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області розміром 2,0000 га.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.01.2018 року № 22-68-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та надано у власність земельну ділянку загальною площею1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.03.2019 року, за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :05:007:0007) для ведення особистого селянського господарства, Веселецька сільська рада Городоцького району Хмельницької області, та право приватної власності на земельну ділянку площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068) для ведення особистого селянського господарства, Нетечинецька сільська рада Віньковецького району Хмельницької області.

Крім того, як випливає із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.03.2019 року, 15.02.2018 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Байрачним А.І., згідно з яким ОСОБА_1 відчужив земельну ділянку площею 1,8350 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, кадастровий номер :08:001:0068 на користь ОСОБА_4 .

Крім того 10.12.2018 року укладено договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Байрачним А.І., за яким ОСОБА_4 подарувала земельну ділянку площею 1,8350 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, кадастровий номер :08:001:0068 на користь ОСОБА_2 .

Отже матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав безоплатно дві земельні ділянки, а саме земельну ділянку площею 2 га, (кадастровий номер :05:007:0007) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068), що знаходиться за межами населених пунктів Нетеченецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, яку відчужив на користь ОСОБА_4 , яка в свою чергу подарувала її ОСОБА_2 , і вказаний факт сторонами не оспорено.

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, передбачена ст. ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 Земельного кодексу України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність.

Однак приймаючи оспорюваний наказ, відповідач -- Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області факт реалізації ОСОБА_1 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірив, порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому наказ Головного управління про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність особи, яка таке право вже використала, як і наказ про передачу такої ділянки у власність, є незаконним.

Водночас відповідач ОСОБА_1 міг і повинен був знати про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання, що ставить його добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів та підтверджує дотримання «справедливого балансу» у даних правовідносинах, та зважаючи на те, що він своє право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства використав, підстав для задоволення його заяви про надання у власність земельної ділянки такого ж виду користування на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області не було.

Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів.

Згідно з ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про передачу ОСОБА_1 у власність державної землі, припиняє правомочності відповідача як власника землі.

Крім того, як визначено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Тому враховуючи, що передумовою набуття права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку послужило незаконне рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо відведення та неправомірне її безоплатне набуття у власність відповідачем ОСОБА_1 , інтереси держави підлягають захисту шляхом витребування цієї земельної ділянки до державної власності у добросовісного набувача ОСОБА_2 .

При цьому суд бере до уваги, що предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

В питаннях оцінки «пропорційності» Європейського суду з прав людини, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії»).

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за ст. 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 05 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06 листопада 2008 року).

Отже, ст. 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Оскільки Головним управлінням Держгеокадастру протиправно, всупереч вимог земельного законодавства передано відповідачу ОСОБА_1 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, який право на безоплатну приватизацією земельної ділянки даного виду використання, гарантоване законодавством, уже реалізував, а ОСОБА_1 у свою чергу відчужив неправомірно набуту земельну ділянку ОСОБА_4 , яка також неправомірно подарувала її ОСОБА_2 , позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір порівну із відповідачів по 1280,67 грн на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, ст. 10, ст. 12, ст. 19, ст. 81, ст. 133, ст. 141, ст. 258, ст. 259, ст. 264, ст. 265 ЦПК України, ст. 13, ст. 14 Конституції України, ст. 5, ст. 19, ст. 22, ст. 33, ст. 116, ст. 118, ст. 122, ст. 123, ст. 134 Земельного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури І. Бантюка до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.01.2018 року № 22-68-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Витребувати у ОСОБА_2 та повернути державі земельну ділянку загальною площею 1,8350 га (кадастровий номер :08:001:0068), що розташована за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Стягнути із Головного управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області (вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, 29016, ), ОСОБА_1 , (зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , (проживаючого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь прокуратури Хмельницької області (р/р 2814, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) судовий збір у розмірі 1280,67 грн (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 67 копійок) окремо із кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 06.02.2020 року.

Суддя О.М.Волкова