ПОСТАНОВА

іменем України

03 лютого 2020 року м. Кропивницький

справа № 386/392/19

провадження № 22-ц/4809/252/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2019 року у складі судді Гарбуз О.С.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту ТОВ «Споживчий центр») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказало, що 03 вересня 2018 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №03.09.2018-100000351, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 9000 грн. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 17 вересня 2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2520 грн. 03 вересня 2018 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9000 грн., чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. 17 вересня 2018 року між товариством та відповідачем було укладено кредитний договір №17.09.2018-010000398 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 17 вересня 2018 року та на підставі ст.601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором №17.09.010000398 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором №03.09.2018-100000351 від 03 вересня 2018 року. Посилалося на те, що 06 жовтня 2018 між сторонами було укладено кредитний договір №06.10.2018-010000132 з аналогічними умовами, як і у попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 06 жовтня 2018 року та на підставі ст.601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором №06.10.2018-010000132 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором №17.09.2018-010000398 від 17 вересня 2018 року.

20 жовтня 2018 року між сторонами було укладено кредитний договір №20.10.2018-010000160 з аналогічними умовами, як у попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 20 жовтня 2018 року та на підставі ст.601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором №20.10.2018-010000160 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором №06.10.2018-010000132 від 06 жовтня 2018 року.

Зазначав, що відповідно до п.п.4.1 договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: повернення кредиту до 03 листопада 2018 року; проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позивачем та відповідачем строки повернення кредиту та процентів не переносились. До часу звернення до суду відповідач не сплатив позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку №1 до позовної заяви, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Пунктом 5.4. договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання.

Вважає, що сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 34560 грн. відповідно до розрахунку, наведеного у додатку №1 до позовної заяви, однак, в даній позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 4500 грн., що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором від 20 жовтня 2018 року №20.10.2018-010000160 в сумі 16020 грн.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Споживчий центр», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у стягненні тіла кредиту з ухваленням нового рішення в цій частині про часткове задоволення позову.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 03 вересня 2018 року між сторонами було укладено кредитний договір №03.09.2018-100000351, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28% за 14 календарних днів в сумі 2520 грн., строком до 17 вересня 2018 року (а.с.5-6).

Відповідно до п.5.4. кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання.

Відповідно до п.7.1. кредитного договору у разі несплати кредиту та/або процентів у строки, встановлені договором, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосований штраф згідно з п.5.4. кредитного договору.

Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та видав відповідачу кредит у розмірі 9000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 03 вересня 2018 року (а.с.7).

Суд першої інстанції встановив, що у подальшому, 17.09.2018, між сторонами було укладено кредитний договір з використанням зразків підписів у електронній формі, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн. для зарахування вимог про видачу кредиту у такому ж розмірі за кредитним договором від 03.09.2018 року №03.09.2018-100000351 зі сплатою відсотків у розмірі 28% за 14 календарних днів у сумі 2520 грн. та у строк до 01.10.2018. Зазначена обставина визнана сторонами у судовому засіданні, тому доказуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що укладення сторонами договорів від 06.10.2018 та 20.10.2018 з використанням зразків підписів у електронній формі позивачем не доведено, а тому вимога про стягнення штрафу у розмірі 34560 грн., з яких позивач просить стягнути 4500 грн., є безпідставною.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором від 03.09.2018 року №03.09.2018-100000351 виконав 17 вересня 2018 року, отримавши кредит у розмірі 9000 грн. за договором про перекредитування від 17 вересня 2018 року №17.09.2018-010000398, про що позивач зазначає у позовній заяві.

Крім того, як свідчать доводи апеляційної скарги відповідач проценти за договором від 03.09.2018 року №03.09.2018-100000351 у сумі 2520 грн. сплатив 17.09.2018, що підтверджується квитанцією №81489834 від 17.09.2018 платіжної системи LIQPAY з ID та довідкою субконто, підписаною головним бухгалтером ТОВ «Споживчий центр».

При цьому зобов`язання по сплаті тіла кредиту та процентів за договором про перекредитування від 17 вересня 2018 року №17.09.2018-010000398 позивач не виконав, жодних доказів щодо погашення відповідачем кредитної заборгованості на суму 11520 грн., яка складається із 9000 грн. боргу за тілом кредиту та 2520 грн. процентів за користування кредитними коштами, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, умови договору та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позов ТОВ «Споживчий центр» підлягає частковому задоволенню. З ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором від 17 вересня 2018 року №17.09.2018-010000398 та проценти у розмірі 2520 грн.

В іншій частині рішення суду є законним та обґрунтованим.

Зазначене відповідно до вимог п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в частині відмови у стягненні тіла кредиту та процентів з ухваленням нового рішення в цій частині про часткове задоволення позову.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ТОВ «Споживчий центр» за подання позову до суду сплатило судовий збір у розмірі 1 921 грн., а за подання апеляційної скарги - 2 881 грн. 50 коп. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення та задовольняє позов ТОВ «Споживчий центр» частково, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у загальному розмірі 3453 грн. 48 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Головача Олексія Сергійовича про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37356833, адреса: 01032, місто Київ, вул. Саксаганського, 133А) заборгованість за кредитним договором від 17 вересня 2018 року №17.09.2018-010000398 у загальному розмірі 11520 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять) грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. та проценти за користування кредитом у розмірі 2520 (дві тисячі пятсот двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37356833, адреса: 01032, місто Київ, вул. Саксаганського, 133А) судовий збір у розмірі 3453 (три тисячі чотириста п`ятдесят три) грн. 48 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний