провадження № 22-з/824/134/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

04 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка ім. Гальченко В.В.» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати нечинним та скасувати наказ № 41-к від 21 лютого 2017 року директора ТОВ «Клініка ім. Гальченко В .В. » про звільнення за прогули; поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра психоневрологічного відділення № 2 ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.»; стягнути з ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.» на користь позивача суму недоотриманого незаконним звільненням з роботи заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 21 лютого 2017 року до дня прийняття судом рішення, виходячи з розміру середнього заробітку, яка складає 3 500 грн. в місяць ( з 21 лютого 2017 року до 12 липня 2018 року для проведеного часткового розрахунку складає 17 місяців = 58 645 грн. 24 коп., які підлягають стягненню); стягнути на користь позивача заборгованість по заробітній платі з квітня 2016 року по січень 2017 року у розмірі 21 834 грн. 75 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка імені Гальченка» № 41-к від 21 лютого 2017 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра психоневрологічного відділення № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка імені Гальченка». В решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та прийнято в цій частині постанову. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка ім. Гальченко В.В.» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка ім. Гальченко В. В. », місце знаходження - вул . Уманська , 49, кв. 25 , м. Київ , , на користь ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90 657 гривень, 41 копійка без врахування податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка ім. Гальченко В.В. » у дохід держави судовий збір у розмірі 2 266 гривень, 42 копійки. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року залишено без змін.

16 січня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки, в якій позивач просив виправити описку, допущену у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 755/1440/18-ц, а саме код «» ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.» виправити на код «».

Заява обґрунтована тим, що при ознайомленні з текстом постанови було виявлено описку, а саме невірно вказано код ЄДРПОУ відповідача. Зазначена описка може унеможливити виконання судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно ст. 269 ЦПК України судможе з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до вимог ст. 175, 356 ЦПК України у позовній заяві та в апеляційній скарзі повинні міститися, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій.

Як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі Первомайська Л.О. зазначила . У зв`язку з цим, у резолютивній частині постанови від 11 грудня 2019 року апеляційний суд зазначив саме такий код.

До повноважень суду апеляційної інстанції не відноситься перевірка в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій достовірності зазначених позивачем відомостей щодо ідентифікаційного коду юридичної особи.

Описка, допущена позивачем під час складання позовної заяви та апеляційної скарги, не є опискою суду в розумінні ст. 269 ЦПК України.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки апеляційним судом не було допущено описку під час прийняття постанови від 11 грудня 2019 року.

Керуючись статтями 261, 269 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2020 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.