УХВАЛА

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 363/423/17

провадження № 61-16391ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 , про поділ боргових зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визнання за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також просила вирішити питання розподілу судових витрат.

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив поділити між ним та ОСОБА_2 заборгованість перед

ОСОБА_4 , що станом на 29 травня 2018 року становить 783 225,00 грн по 1/2 частині за кожним; поділити між ним та ОСОБА_2 заборгованість перед ОСОБА_3 , що станом на 29 травня 2018 року становить 313 290,00 грн по 1/2 частині за кожним; поділити між ним та ОСОБА_2 заборгованість перед ОСОБА_5 , що станом

на 29 травня 2018 року становить 130 537,50 грн по 1/2 частині за кожним; поділити між ним та ОСОБА_2 заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг», що станом на 29 травня 2018 року становить 20 072,15 грн по 1/2 частині за кожним; поділити між ним та ОСОБА_2 заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк», що станом на 29 травня 2018 року становить 81 750,01 грн по 1/2 частині за кожним.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Поділено спільне сумісне майно подружжя, а саме: земельну ділянку площею 0,0750 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :37:052:0702, та визнано за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині вказаної земельної ділянки за кожним.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката

Шаповалова А. М. та апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 рокузалишено без змін.

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року та заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Клопотання мотивовано тим, що 06 жовтня 2020 року Київським апеляційним судом було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Судом апеляційної інстанції не було направлено ОСОБА_1 копію оскаржуваного судового рішення. З матеріалами справи, а також повним текстом постанови оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року заявник ознайомився

20 листопада 2020 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме судом застосовано норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України

від 14 вересня 2016 року у справі № 6-539цс16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою

ОСОБА_2 , подану адвокатом Шаповаловим А. М., на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року та витребувано матеріали цивільної справи № 363/423/17, тому відсутні підстави для повторного витребування зазначеної справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 жовтня

2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 363/423/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 , про поділ боргових зобов`язань, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун