Єдиний унікальний номер 233/3279/19 Номер провадження 22-ц/804/135/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року

м. Бахмут

справа № 233/3279/19

провадження № 22-ц/804/135/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Корчистої О.І., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 233/3279/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2019 року (суддя Мартиненко В.С. ), ухваленого в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 10 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В травні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послалась на те, що з 23 квітня 2013 року по 31 серпня 2016 року вона працювала інженером з охорони праці на ДП «Донецька залізниця» Колійний ремонтно-механічний завод Дебальцеве. З лютого 2016 року роботодавець припинив виплачувати заробітну плату, хоча і продовжував її нараховувати. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, в тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця». Також КМУ своєю постановою від 02 вересня 2015 року за №735 затвердив Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. 21 жовтня 2015 року проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця». Державне підприємство Донецька залізниця реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». В даний час ПАТ «Українська залізниця» на підставі постанови КМУ від 31 жовтня 2018 року №938 перейменовано в АТ «Українська залізниця». 01 вересня 2016 року «Колійний ремонтно-механічний завод Дебальцеве» ДП «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Дебальцевський колійний ремонтно-механічний завод» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця». Згідно з наказом №1/ОС від 31 серпня 2016 року дія трудового договору з нею було продовжено. Після чого заборгованість по заробітній платі була частково погашена. Станом на теперішній час розмір нарахованої, але не виплаченої мені заробітної плати за період з лютого 2016 року по серпень 2016 року становить 6082,57 грн., що підтверджується зведеною відомістю на виплату заборгованості по ДП «Донецька залізниця» станом на 07 березня 2019 року. З 16 березня 2017 року роботодавець знову припинив виплачувати заробітну плату, хоча продовжував її нараховувати. 17 липня 2017 року згідно наказу №7769/ДН-ОС від 10 липня 2017 року її було звільнено з виробничого підрозділу «Дебальцевський колійний ремонтно-механічний завод» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у зв`язку зі скороченням штату , згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, про що зроблений відповідний запис в трудовій книжці. В наказі про припинення трудового договору зазначено, що вона має право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (вихідної допомоги). В день звільнення 17 липня 2017 року відповідач письмово не повідомив її про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням частини 1 статті 116 КЗпП України. Згідно розрахункових листів заробітної плати з березня 2017 року по липень 2017 року нараховано заробітну плату: за березень 2017 року -6347,06 грн.; за квітень 2017 року - 4894,43 грн.; за травень 2017 року - 13087,07 грн.; за червень 2017 року - 598,14 грн.; за липень 2017 року - 8509,91 грн. (в тому числі вихідна допомога при звільненні - 8169,00 грн.) Після звільнення вона отримана в касі Дирекції м. Лиман тільки нараховану заробітну плату за період з 01 березня по 15 березня 2017 року, з урахуванням обов`язкових утримань податків та інших зборів, у сумі 1455,94 грн., що підтверджується довідкою №125/2 від 07 березня 2019 року. Враховуючи, що відповідач виплатив їй заробітну плату за першу половину березня 2017 року, то з відповідача на її користь підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в розмірі - 32 007,67 грн. 17 жовтня 2017 року вона надала пакет документів для остаточного розрахунку комісії регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (справа № 1579 від 17 жовтня 2017 року). В цьому пакеті знаходяться: табель обліку мого расу з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, розрахунки моєї заробітної плати з березня 2017 року по липень 2017 року, оригінал наказу про звільнення № 7769/ДН-ОС від 10 липня 2017 року та інші документи пов`язані з оплатою заробітної плати.

Просила суд стягнути з АТ «Українська залізниця» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2016 року по серпень 2016 року в сумі 6 082,57 грн.; заборгованість по заробітній платі за період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в сумі 32 007,67 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати задоволено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року в розмірі 6082 грн.57 коп. без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року у розмірі 31 636 грн. 42 коп. з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць - за квітень 2017 року в розмірі 4 894 грн. 43 коп. з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Судове рішення мотивоване тим, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законом України «Про оплату праці», позивач перебувала з відповідачем в трудових відносинах, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримала усі належні їй платежі, крім того відповідачем не спростовано розрахунок, наданий позивачем на підтвердження заборгованості по заробітній платі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду відповідач - АТ «Українська залізниця», посилається на не повне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що Указом президента України від 15 березня 2017 року №62/2017 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України припинено переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення. На підконтрольній України території відсутні оригінали кадрових та фінансових документів, наданих від виробничих підрозділів з непідконтрольній Україні території до структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця». З 16 березня 2017 року від бухгалтерії виробничого підрозділу «Дебальцевський колійний ремонтно-механічний завод» м. Дебальцеве до Дирекції у м. Лиман не надходили оригінали документів для нарахування та виплати заробітної плати.

Зазначає, що позивачу необхідно було надати на підконтрольну територію України (м. Лиман) перелік документів за період з березня 2017 року по 17 липня 2017 року згідно Наказу №899-Н від 26 червня 2017 року «Про введення в дію порядку остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень». Якщо документи надані не в повному обсязі то згідно п.6.4 наказу №899 від 26 червня 2017 року передбачено, що у разі виявлення помилок в наданих для опрацювання документів… або не повного пакету документів… повертаються на доопрацювання, проте документи на виплату розрахунку позивачу до регіональної філії «Донецька залізниця» не надходили, а тому у керівництва АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» відсутні.

Позивач за період з березня по теперішній час не надала документального підтвердження присутності її на роботі на час простою (табель обліку використання робочого часу типової форми № П-5).

Посилається на постанову Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 408/2306/17 в якій зазначено, що сам по собі факт звільнення позивача з підприємства не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не факт перебування у трудових відносинах.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

03 грудня 2019 року від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів відзиву зазначила, що відповідач в апеляційній скарзі безпідставно посилається на те, що документи на виплату розрахункових до регіональної філії «Донецька залізниця» не надходили, оскільки вона 17 жовтня 2017 року передала пакет документів робочій комісії регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (справа №1579 від 17 жовтня 2017 року).

Зазначає, що до позову було додано табуляграми з яких вбачається, що їй було нараховано заробітну плату з урахуванням часу простою, відповідно до особового рахунку та особової картки вбачається, що вона перебувала у щорічній відпустці без збереження заробітної плати, що спростовує доводи апеляційної скарги, щодо не надання документального підтвердження її присутності на роботі час простою.

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що обов`язок вести облік відпрацьованого часу та розміру заробітної плати покладено лише на роботодавця, обставини, які зумовлюють відсутність первинної документації, не звільняють роботодавця від обов`язку сплачувати заробітну плату працівнику.

Наявність форс-мажорних обставин, що спричинили невиплату заробітної плати та відсутність відомостей про облік відпрацьованого часу не звільняє відповідача від виконання обов`язку щодо виплати заробітної плати, а може лише бути підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 23 квітня 2013 року працювала в «Колійний ремонтно-механічний завод Дебальцеве» державного підприємства «Донецька залізниця» на посаді інженера з охорони праці 1 категорії керівництва (а.с.9-13).

Наказом № 476/Н від 19 липня 2006 року Вагонне депо Дебальцеве-пасажирське перейменоване в Державне підприємство «Донецька залізниця» Вагонне депо Дебальцеве-пасажирське; згідно наказу ПАТ «Укрзалізниця» № 303 від 15 квітня 2016 року «Колійний ремонтно-механічний завод Дебальцеве» державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Дебальцевський колійний ремонтно-механічний завод» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується записами у трудовій книжці виданої на ім`я позивача серії НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 938 від 31 жовтня 2018 року публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» змінило назву на акціонерне товариство «Українська залізниця».

17 липня 2017 року на підставі наказу від 10 липня 2017 року № 7769/ДН-ОС позивач була звільнена з структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» у зв`язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

З наказу (розпорядження) №7769/ДН-ОС від 10 липня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади інженер з охорони праці 1 категорії ВП «Дебальцевський колійний ремонтно-механічний завод» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату 17.07.2017 року, про що у трудовій книжці зроблено запис. В наказі про припинення трудового договору зазначено, що позивач ОСОБА_1 має право на компенсацію за 0 днів відпустки та з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с.28).

З розрахунків заробітної плати ВП КРМЗ Дебальцеве СП «ДДЗП» філії «Дон.зал.» ПАТ УЗ вбачається, що ОСОБА_1 за березень 2017 року - всього нараховано 6374,06 грн., з яких оплата простоїв становить 1778,38 грн., а сума до виплати 5071,55 грн.; за квітень 2017 року - всього нараховано 4894,43 грн., з яких оплата простоїв становить 2866,46 грн., сума до виплати 3891,97 грн.; за травень 2017 року - всього нараховано 13 087,07 грн., з яких оплата простоїв становить 1 345,66 грн., сума до виплати 10 406,62 грн.; за червень 2017 року - всього нараховано598,14 грн., з яких оплата простоїв становить 587,20 грн., сума до виплати 475,64 грн.; за липень 2017 року - всього нараховано 8509,91 грн., з яких оплата простоїв становить 185,25 грн. (до складу вищезазначеної суми також входять виплата одноразової грошової допомоги), сума до виплати становить 6848,63 грн. З розрахунку заробітної плати за березень - липень 2017 року входить оплата простоїв (код 340) (а.с.20,21,22,23,24).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих УПФУ в м. Красний Ліман від 25.07.2017 р. за № 961/05, вбачається, що розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за 1 квартал 2017 року, становить 18 727,15 грн., з яких за січень 2017 року - 6028,96 грн., за лютий 2017 року - 6324,13 грн., за березень 2017 року - 6374,06 грн., що збігається з сумою нарахованого заробітку, вказаного в табуляграмі за березень 2017 року, яку було надано позивачем (а.с.25-26).

З довідки АТ «Українська залізниця» від 14 березня 2019 року № НГК-18-К-58, вбачається, що ОСОБА_1 за період з 01 березня 2015 року по 15 березня 2017 року була нарахована заробітна плата з урахуванням обов`язкових утримань податків на доходи та інших зборів у сумі 1455,94 грн., яка отримана 17 липня 2017 року у касі Дирекції м. Лиман. Сума заборгованості по заборгованості по заробітній платі за 2016 рук по державному підприємству «Донецька залізниця», яка була передана для погашення до структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» станом на 07 березня 2019 року заборгованість складає 6082,57 грн.(а.с.29-30).

Згідно із зведеною відомістю на виплату заборгованості по Державному підприємству «Донецька залізниця», наданою відповідачем, від ДП «Донецька залізниця» до АТ «Українська залізниця» були передані відомості щодо заборгованості із заробітної плати позивача ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по червень 2016 року, розмір якої складав після утримання обов`язкових податків та зборів 17284,57 грн., з вказаної суми була сплачена заборгованість у розмірі 11202,00 грн. Сума не виплаченої заборгованості складає 6082,57 грн. (а.с.44).

Відповідно до довідки про доходи АТ «Українська залізниця» від 14 червня 2019 року №564/1, ОСОБА_1 за березень 2017 року нараховано заробітну плату в розмірі 1827,19 грн., сума до виплати становить 1455,94 грн. в період часу з квітня по липень 2017 року заробітна плата позивачу не нараховувалась (а.с.56).

Відповідно до особового рахунку та особової картки працівника ОСОБА_1 по виробничому підрозділу «Дебальцевський колійний ремонтно-механічний завод» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» її оклад складав 5835 грн. та позивач перебувала у щорічній відпустці з 18 квітня 2017 року по 24 квітня 2017 року, з 15 травня 2017 рок по 15 червня 2017 року, а 16 березня 2017 року, 07 липня 2017 року, 14 липня 2017 року - у відпустці без збереження заробітної плати.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга АТ «Українська залізниця» задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа виникла з трудових відносин та ціна позову складає 38 090, 24 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законом України «Про оплату праці», позивач перебувала з відповідачем в трудових відносинах, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримала усі належні їй платежі, крім того відповідачем не спростовано розрахунок, наданий позивачем на підтвердження заборгованості по заробітній платі.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до статті 23 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі i сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Частиною 3 статті 43 Конституції України встановлено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

На підставі частини 1 статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статтею 116 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу № 1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було достовірно встановлено, що позивач та відповідач перебували в трудових відносинах.

23 квітня 2013 року позивач було прийнято інженером з охорони праці 1 категорії керівництва за переведенням із Моторвагонного депо Ясинувата «ДП «Донецька залізниця»; згідно закону України від 23 лютого 2012 року № 4442, постанови Кабінету міністрів від 25 червня 2014 року №200 «Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; згідно наказу ПАТ «Укрзалізниця» № 303 від 15 квітня 2016 року «Колійний ремонтно-механічний завод Дебальцеве» ДП «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Дебальцевський колійний ремонтно-механічний завод» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується записами у трудовій книжці виданої на ім`я позивача серії НОМЕР_1 .

З наказу (розпорядження) № 7769/ДН-ОС від 10 липня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади інженер з охорони праці 1 категорії ВП «Дебальцевський колійний ремонтно-механічний завод» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату 17 липня 2017 року, про що у трудовій книжці зроблено запис. Зазначений наказ видано структурним підрозділом «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

З розрахунків заробітної плати ВП КРМЗ Дебальцеве СП «ДДЗП» філії «Дон.зал.» ПАТ УЗ вбачається, що ОСОБА_1 за березень 2017 року - всього нараховано 6374,06 грн., з яких оплата простоїв становить 1778,38 грн., а сума до виплати 5071,55 грн.; за квітень 2017 року - всього нараховано 4894,43 грн., з яких оплата простоїв становить 2866,46 грн., сума до виплати 3891,97 грн.; за травень 2017 року - всього нараховано 13 087,07 грн., з яких оплата простоїв становить 1 345,66 грн., сума до виплати 10 406,62 грн.; за червень 2017 року - всього нараховано 598,14 грн., з яких оплата простоїв становить 587,20 грн., сума до виплати 475,64 грн.; за липень 2017 року - всього нараховано 8509,91 грн., з яких оплата простоїв становить 185,25 грн. (до складу вищезазначеної суми також входять виплата одноразової грошової допомоги в розмірі - 8169,00 грн.), сума до виплати становить 6848,63 грн. З розрахунку заробітної плати за березень - липень 2017 року входить оплата простоїв (код 340) (а.с.20,21,22,23,24).

Розрахунок заробітної плати за липень 2017 року узгоджуються з наказом (розпорядження) № ) № 7769/ДН-ОС від 10 липня 2017 року, про припинення трудового договору, відповідно до якого позивач має право на виплату грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку.

Згідно із зведеною відомістю на виплату заборгованості по Державному підприємству «Донецька залізниця», наданою відповідачем, від ДП «Донецька залізниця» до АТ «Українська залізниця» були передані відомості щодо заборгованості із заробітної плати позивача ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по червень 2016 року, розмір якої складав після утримання обов`язкових податків та зборів 17284,57 грн., з вказаної суми була сплачена заборгованість у розмірі 11202,00 грн. Сума не виплаченої заборгованості складає 6 082,57 грн. Вказані обставини визнаються сторонами (а.с.14,44).

З листа АТ «Українська залізниця» віл 14 березня 2019 року № НГК-18-К-58 вбачається, що сума заборгованості по заробітній платі за 2016 рік по державному підприємству «Донецька залізниця», яка була передана для погашення до структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» складала 17 284,57 грн., станом на 07 березня 2019 року заборгованість складає 6082,57 грн. (надається заведена відомість на виплату заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 30 червня 2016 року) (а.с.29-30).

Відповідно до норм статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.

Відповідно до довідки про доходи АТ «Українська залізниця» від 14 червня 2019 року №564/1, ОСОБА_1 за березень 2017 року нараховано заробітну плату в розмірі 1827,19 грн., сума до видачі становить 1455,94 грн., в період часу з квітня по липень 2017 року заробітна плата позивачу не нараховувалась (а.с.42).

Інших належних та допустимих доказів на спростування наданих позивачем доказів та на відсутність заборгованості перед позивачем, відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції стягуючи з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 31 636,42 грн., обґрунтовано виходив с того, що відповідач виплатив позивачу заробітну плату лише за першу половину березня 2017 року, щодо інших сум, то відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили відсутність заборгованості перед позивачем.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з лютого 2016 року по серпень 2016 року в сумі 6 082,57 грн. апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що від ДП «Донецька залізниця» до АТ «Українська залізниця» була здійснена передача обов`язків щодо виплати позивачу заборгованості по заробітній платі за період з лютого 2016 року по червень 2016 року.

Доводи відповідача, що відсутність первинної документації унеможливлює нарахування позивачу сум, щодо яких виник спір, не приймаються з огляду на те, що обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо лежить на роботодавці, а не на працівникові. За цих обставин втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов`язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 243/5469/17.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належного доказу на підтвердження своїх позовних вимог є не обґрунтованими.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) № 7769/ДН-ОС від 10 липня 2017 року. Зазначений наказ видано структурним підрозділом «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та підписаний в.о. начальника дирекції залізничних перевезень В.О. Подлузським. В наказі про припинення трудового договору зазначено, що позивач ОСОБА_1 має право на компенсацію за 0 днів відпустки та з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку. Даних про оскарження вказаного наказу чи його скасування суду не надано.

Розрахунок заробітної плати за липень 2017 року узгоджуються з наказом (розпорядження) № 7769/ДН-ОС від 10 липня 2017 року, про припинення трудового договору, відповідно до якого позивач має право на виплату грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку.

Наказ про припинення трудового договору ) № 7769/ДН-ОС від 10 липня 2017 року та зведена відомість на виплату заборгованість до Державному підприємству «донецька залізниця» станом на 07 березня 2019 року підписанні в.о. начальника дирекції залізничних перевезень Подлузьким В.О. Згідно матеріалів справи структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень», керівником якого є Подлузький В.О. , здійснює свою адміністративну діяльність у м. Лиман Донецької області, тобто на території, на якій органи державної влади України здійснюють свої повноваження, що також підтверджується довідкою відповідача № 564/1 від 14 червня 2019 року про доходи позивача за березень - липень 2017 року, яка також підписана начальником дирекції залізничних перевезень Подлузьким В.О. та на якій зазначено місце її видачі - м. Лиман Донецької області.

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, частина 2 - збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Позивачем надано до суду копію трудової книжки, яка містить всі записи про час роботи позивача, розрахункові листи (табуляграми), наказ (розпорядження) про припинення трудового договору, копію зведеної відомості на виплату заборгованості по Державному підприємству «Донецька залізниця», копію особової картки працівника.

На підставі вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем надано довідку про доходи інших належних та допустимих доказів на спростування заборгованості перед позивачем, відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих УПФУ в м. Красний Ліман від 25.07.2017 р. за № 961/05, вбачається, що розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за 1 квартал 2017 року, становить 18 727,15 грн., з яких за січень 2017 року - 6028,96 грн., за лютий 2017 року - 6324,13 грн., за березень 2017 року - 6374,06 грн., що збігається з сумою нарахованого заробітку, вказаного в табуляграмі за березень 2017 року, яку було надано позивачем (а.с.25-26).

Відповідно до статті 20 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 5 розділу I «Загальні положення» Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який затверджений постановою Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, Реєстр застрахованих осіб забезпечує, в тому числі, облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» зазначеного Положення до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме:

персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності;

відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Отже, відомості Реєстру застрахованих осіб про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), є офіційними відомостями, які подаються до Реєстру роботодавцями. Наявність в системі персоніфікованого обліку відомостей про нараховану позивачу заробітну плату за березень 2017 року в сумі 6374,06 грн., які подані саме роботодавцем, тобто відповідач, спростовує його доводи про відсутність у відповідача первинної документації щодо нарахування позивачу заробітної плати після 16 березня 2017 року.

Враховуючи, що відповідач в порушення Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» не надав суду першої інстанції документів за підписом відповідальної посадової особи про належну позивачу заробітну плату за період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, про виплати, які належать позивачу при звільненні та про їх виплату, в апеляційній скарзі визнає, що з 16 березня 2017 року нарахування позивачу заробітної плати припинено через відсутність первинних документів, що розрахунок з позивачем при його звільненні не проведено, суд першої інстанції при вирішенні спору обґрунтовано виходив з доказів, наданих позивачем, які узгоджуються з відомостями з системи персоніфікованого обліку, та дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати (сум, які належали їй від підприємства на день звільнення) з урахуванням наданих відповідачем доказів про виплату позивачу заробітної плати за першу половину березня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 408/2306/17-ц, є необґрунтованими. Згідно зазначеної постанови позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог. У цій справі суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем ОСОБА_1 докази щодо заборгованості по заробітній платі є належними, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення вказаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.7, 19, 369, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.І. Корчиста

Я.В. Хейло