ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/4/19 Номер провадження 22-з/814/85/20 Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лукім`я" про визнання протиправною несплату грошових коштів за користування земельною ділянкою та зобов`язання сплатити грошові кошти,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною несплату СТОВ «Лукім`я» коштів за користування земельною ділянкою за період з 2007 року по 2017 рік та зобов`язати відповідача сплатити належні йому грошові кошти за користування земельною ділянкою за період з 2007 по 2017 роки.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 7 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 7 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лукім`я" про визнання протиправною несплату грошових коштів за користування земельною ділянкою та зобов`язання сплатити грошові кошти - задоволено частково.

Зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Лукім`я" нарахувати та сплатити ОСОБА_1 орендну плату за користування належної йому земельної ділянки площею 3,40 га протягом 2015- 2017 років.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

14 січня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить ухвалити додаткове рішення по його справі за позовом то СТОВ « ОСОБА_2 », поновивши при цьому строк позовної давності.

Заява обґрунтована тим, що строк позовної давності пропущено з поважних причин через обставини хворобливого стану його здоров`я, що в свою чергу унеможливило звернення до суду до 13.04.2018 року - моменту набуття права власності на земельну ділянку.

Колегія суддів перевіривши матеріли справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про постановлення додаткового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Так, матеріалами справи доводиться, що рішенням місцевого суду ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову до СТОВ "Лукім`я" про визнання протиправною несплату грошових коштів за користування земельною ділянкою та зобов`язання сплатити грошові кошти, а постановою Полтавського апеляційного суду скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. З ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення.

Між тим, питання поновлення строку позовної давності заявлено ОСОБА_1 вже після перегляду справи по суті в суді апеляційної інстанції.

Вирішення поновлення строку позовної давності не входить до переліку підстав визначених ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення.

Не заслуговує на увагу і твердження позивача про те, що підставою для постановлення додаткового рішення є те, що апеляційний суд не зазначив точної грошової суми орендної плати, яка підлягає стягненню з орендаря на його користь, оскільки цим обставина в судовому рішення надана своя правова оцінка та відмовлено в цій частині позовних вимог внаслідок їх не доведення.

Інші викладені в заяві ОСОБА_1 обставини стосуються його незгоди з прийнятим судовим рішення, оскільки він наполягає на тому, що апеляційною інстанцією не досліджено в повній мірі докази, вважає, що їм надана невірна оцінка, у зв`язку з чим висновки колегії суддів не відповідають заявленим ним в позові обставинам.

Загалом викладені в заяві про постановлення додаткового рішення підстави за своїм змістом є фактичним намаганням позивача ОСОБА_1 ревізувати у такий спосіб постанову суду апеляційної інстанції, підмінюючи таким чином процес перегляду рішення касаційною інстанцією.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає достатніх процесуальних підстав для постановлення по справі додаткового рішення в розумінні положень ст. 270 ЦПК України, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 270, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б.. Прядкіна О.В.