П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Київ

Справа № 22-14101 Головуючий у 1-й інстанції: Ул`яновська О. В.

Унікальний № 759/11685/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

у с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_2 пред`явила в суд позов до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в якому просила стягнути з відповідача суму матеріальної, моральної шкоди, витрати на проведення експертизи та судові витрати по справі (а. с. 1-6).

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири в якій трапилося залиття з вини відповідача, що завдало позивачу майнової та моральної шкоди і стало причиною звернення до суду.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди в розмірі 18 468 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 3 030 грн 00 коп. та 704 грн 80 коп. на відшкодування судових витрат позивача по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог - про стягнення компенсації відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, розміру витрат на проведення експертизи, стягнення судового збору скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову (а.с.209-214).

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивачем не оскаржується, тому у апеляційному порядку в цій частині не перевіряється.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 , адвокат Чиляєва І. А., заперечила проти її задоволення та вказала, зокрема, таке. Відповідач під час розгляду справи клопотань про виклик свідків та призначення експертизи не подавав. ОСОБА_1 у встановлені строки відзив на позовну заяву, а також будь-які докази, на підставі яких районний суд міг встановити наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують заперечення відповідача, суду не були надані. Акт обстеження № 457 від 17 травня 2018 року є належним доказом факту залиття квартири позивача та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 15 травня 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є позивач, було виявлено затоплення (залиття квартири водою).

Указана квартира складається із: однієї кімнати, жилою площею 15,5 кв. м; кухні площею 5,2 кв. м; вбиральні 3,0 кв. м; коридору 4,2 кв. м, обладнана терасою 4,80 кв. м (а. с. 48).

Як убачається з відомостей акту № 457 обстеження квартири АДРЕСА_1 від 16 травня 2018 року, внаслідок затоплення квартири виявлено: в коридорі на стелі, стінах виявлені мокрі плями коричневого кольору, на стінах спостерігаються ознаки залиття, наявні мокрі плями і здуття штукатурного шару, на покритті підлоги розводи сірого кольору; в приміщенні санітарного вузла на стелі з пінополістиролу спостерігаються ознаки затоплення в деяких місцях, на стінах спостерігаються пошкодження, здуття, морщення та відлущення фарби, здуття штукатурного шару від течі води; в коморі спостерігаються мокрі плями і розводи на стелі і стіні; міжкімнатні двері ванної кімнати пошкодженні, на дверях набряки, здуття і втрата цілісності поверхні; в кімнаті встановлено на стелі: виявлено ознаки залиття - плями і розводи коричневого кольору, на стінах спостерігаються пошкодження шпалер - ознаки залиття, плями. При обстеженні наслідків залиття квартири НОМЕР_3 членами комісії зазначено, що є підстави вважати, що залиття відбулося із квартири поверхом вище (а. с. 15).

Згідно з відомостями акту про залиття № 526 від 12 червня 2018 року на момент повторного огляду квартири НОМЕР_3 , що відбулося 12 червня 2018 року о 12 год. 00 хв. було виявлено: в коридорі встановлено: на стелі плями рудого кольору по всій площі та розтріскування фарбування, над дверима, що ведуть до санвузла, здуття штукатурного шару, відклеєні шпалери, біля дверей з правої сторони шпалери відстали від стіни, на шпалерах виявлені руді плями, на покритті підлоги розводи сірого кольору; у санвузлі на стінах в декількох місцях виявлені морщення та відлущення фарби, здуття штукатурного шару; на дверях виявлено розклеювання шпону з обох сторін дверного полотна, здуття, втрата цілісності поверхні; в кімнаті на стелі виявлені сліди залиття - руді плями на стінах, спостерігається пошкодження шпалер; в коморі на стелі та стінах виявлені руді плями. При обстеженні наслідків залиття квартири НОМЕР_3 членами комісії зазначено, що характер та розташування плям свідчить, що вода надходила із квартири поверхом вище (а. с. 18).

Висновком експерта № 06/07-2018 від 06 липня 2018 року встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття приміщень квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 станом на час проведення дослідження складає: 18 468 грн. з урахуванням ПДВ (а. с. 20-85).

Відповідно до рахунку ТОВ «Судово-експертний Альянс» № 31/05-2018 від 31 травня 2018 року позивач сплатила за проведення будівельно-технічного дослідження 3 000 грн та витратила 30 грн комісійного збору на здійснення платежу (а. с. 53).

За встановлених обставин, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, районний суд виходив з того, що наявність шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири з вини відповідача, та її розмір доведено позивачем належними і допустимими доказами у відповідності до законодавства.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відповідають обставинам справи.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати ОСОБА_2 матеріальну шкоду унаслідок залиття її квартири 15 травня 2018 року, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а. с. 199 зворот - 200).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже у сфері дії інституту відшкодування шкоди встановлена презумпція вини особи, яка завдала шкоди. Цій особі надається право спростувати цю презумпцію.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 , ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила бо мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У даній справі та підтвердження факту залиття належної їй квартири ОСОБА_2 надала суду письмові докази - акт № 457 від 16 травня 2018 року, затверджений начальником ЖЕД-2 (а.с.15).Згідно з відомостями цього акту залиття квартири позивача сталося за 1-2 дні до 15 травня 2018 року, квартира була обстежена 15 травня 2018 року о 17:40, при обстеженні виявлено пошкодження опорядження квартири водою, які зафіксовані у акті. Згідно з відомостями акту характер та розташування плям свідчить, що вода надходила із квартири поверхом вище. Залиття сталося з квартири НОМЕР_4 . Доступ до квартири НОМЕР_4 було надано лише 16 травня 2018 року о 16:30. На момент огляду квартири НОМЕР_4 встановлено, що бойлер, який знаходиться у санвузлі, підключений до мережі постачання води з порушенням технічних норм - відсутній редуктор зниження тиску води; зворотньо-запобіжний клапан для скидання тиску води перемотаний ізоляційною стрічкою, не відповідає нормам експлуатації і потребує заміни. На стелі і стінах квартири НОМЕР_4 не було ані ушкоджень, ані плям, що вказували б на те, що вода могла йти з верхніх поверхів.

Крім того, згідно з відомостями Акту № 526 від 12 червня 2018 року про залиття, складеного комісією ЖЕД-2 у складі: начальника відділу ремонту; інженера технічного відділу; інженера ЖЕД № 2; майстра технічної дільниці та слюсаря-сантехніка, характер та розташування плям у квартирі АДРЕСА_1 свідчить, що вода надходила із квартири поверхом вище. Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є проникнення води з квартири НОМЕР_4 , внаслідок ймовірного пошкодження на внутрішньо-квартирній водопровідній мережі вхідного вентиля та/або недбалого та халатного використання сантехнічного обладнання мешканцями квартири АДРЕСА_5 (а.с.18-19).

Отже подія залиття та його причина встановлені районним судом на підставі зазначених вище письмових доказів.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги відповідача щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеності заявлених вимог відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт № 457 від 16 травня 2018 року є неналежним доказом колегія суддів відхиляє, оскільки вказаний акт відповідає вимогам, встановленими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», містить повну інформацію про причину залиття та квартиру, з якої воно сталося, та інші відомості у відповідності до вимог законодавства, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства, у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до ч.11 ст. 83 ЦПК України просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 81 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів.

У даному випадку ОСОБА_1 при висловленні своїх заперечень щодо достовірності наданих позивачем доказів не надав суду жодних доказів на спростування відомостей, які містяться у зазначених вище актах (обстеження № 457, про залиття № 526). Отже встановлена цивільним законодавством презумпція вини особи, яка завдала шкоди відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку не спростована.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо допущеного районним судом порушення норм процесуального права в частині забезпечення принципу змагальності сторін та рівності учасників справи, що виявилося у безпідставному залишенні без задоволення клопотань відповідача про проведення комплексної судово-будівельно-технічно-товарознавчої експертизи та про виклик свідків, самі по собі не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, адже апеляційна скарга не містить посилання на нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, як того вимагає п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України. Клопотання про дослідження апеляційним судом нових доказів - показань свідків, а також клопотання про призначення експертизи під час апеляційного розгляду апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції проігнорував докази, надані ОСОБА_1 без зазначення, чому суд вважає їх неналежними, також відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані, оскільки вони не аргументовані посиланням на конкретні докази, що підтверджують конкретні обставини, на які посилається відповідач, отже є голослівними.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог немає.

Стосовно клопотання представника ОСОБА_2 , адвоката Чиляєвої І. А., про розподіл судових витрат, пов`язаних із апеляційним розглядом справи, яке міститься у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником ОСОБА_2 , адвокатом Чиляєвою І. А., було надано копію договору про надання правової допомоги № 14/11 від 16 листопада 2020 року, акт (звіт) про надання послуг від 27 листопада 2020 року № 14/11-1, згідно з яким позивачу були наданні послуги з ознайомлення з матеріалами справи 23 листопада 2020 року вартістю 1 500 грн та підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 3 500 грн, дублікати квитанцій № Р24А829400694А61330 від 17 листопада 2020 року, № Р24А763645160С03287 від 26 листопада 2020 року, № Р24А764413486С05465 від 26 листопада 2020 року.

Ураховуючи обсяг даної справи, обсяг аргументів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, які стосуються виключно скарги і не є простим повторенням інших заяв по суті справи, які подавались до суду першої інстанції, колегія суддів вважає клопотання представника ОСОБА_2 , адвокат Чиляєвої І. А., про розподіл судових витрат обґрунтованим та доведеним і доходить висновку про наявність підстав при залишенні оскаржуваного рішення без змін стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 грн на відшкодування витрат, понесених позивачем на правову допомогу у зв`язку з поданням апеляційної скарги та проведенням апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування судових витрат на правову допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома