ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 629/4052/20

провадження № 22-ц/818/5532/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В.. Бурлака І.В.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу

за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в особі представника Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 вересня 2020 року, ухвалене суддею Каращук Т.О.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову зазначає, 21.10.2015 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» і «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті.

Позивач зазначив, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого станом на 14.06.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 23 027, 71 грн., з яких: 19 090, 69 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3 937, 02 грн. - заборгованість за відсотками.

Посилаючись на вище викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 027, 71 та суму судового збору.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 19 090,69 грн. за кредитним договором №б/н від 21.10.2015 року на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та судовий збір у розмірі 1 742, 62 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не мав жодних підстав відмовляти Банку у стягнення з відповідача відсотків за кредитом. Вказує, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення відсотків не звернув уваги, що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що стягненню підлягає лише заборгованість за тілом кредиту, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» долучені до позовної заяви, не погоджені відповідачем. У заяві позичальника процентна ставка не зазначена.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 21.10.2015 року ОСОБА_1 з банком підписала Анкету-заяву. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг(а.с.13).

Також позивачем надано копії Умов та Правил надання банківських послуг(а.с.15-64), в яких відсутні відомості від якого числа дана документації та в який проміжок часу вона діяла. Пам`ятку клієнта позивачем надано не було.

Згідно наданому позивачем розрахунку(а.с.6-10), станом на 14.06.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 23 027, 71 грн., з яких: 19 090, 69 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3 937, 02 грн. - заборгованість за відсотками.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків, тому в іншій частині колегією суддів не переглядається.

До позовної заяви позивачем додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Довідку про умови кредитування з використання платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів льготного періоду».

Наведені Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальником не підписані.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розуміла відповідач, була ознайомлений і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

У постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливість використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За наведених обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Таким чином вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, є безпідставними.

Сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами, погашення відповідачем заборгованості не дає підстав уважати, що з відповідачем погоджені розмір відсотків, порядок та підстави їх нарахування, а тому доводи апеляційної скарги, що позичальник, здійснюючи погашення заборгованості, тим самим висловила свою згоду з запропонованими банком умовами, є безпідставними і не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів відхиляє, оскільки у цій справі позивач вимог про стягнення відсотків, нарахування яких передбачено ст.625 ЦК України, не заявляв.

З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України складає 0 грн.

Позивач посилається на положення ч.2 ст.625 ЦК України міститься у п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, який впроваджено в дію з 1 березня 2019 року. Зазначеним пунктом передбачено, що в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд».

Оскільки наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису відповідачки, а в анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати процентів за користування кредитом в будь-якому вигляді, підстави для стягнення відсотків, розрахованих на підставі п.2.1.1.2.12 Умов та правил, відсутні.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції положень ч.2 ст.625 ЦК України є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за відсотками є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування в цій частині відсутні.

В частині стягнення з відповідачки суми заборгованості за тілом кредиту рішення суду сторонами не оскаржується, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді І.В. Бурлака

О.В. Маміна