Номер провадження 2/754/4478/20
Справа №754/3177/20
09 грудня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Зотько Т.А.
за участю секретаря судових засідань Ковальової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування, в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 в березні 2020 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування, в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав. Вимоги позовної заяви вмотивовані тим, що 13 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується виданим Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідача у шлюбі народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, серії НОМЕР_2 від 18.10.2011 р. 20 вересня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким було розрвано шлюб між сторонами. Після розлучення позивачка змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 ».
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 24.07.2014 року і до досягнення повноліття.
В 2012 році між позивачем і відповідачем значно погіршились стосунки. Виникали постійні суперечки, непорозуміння, з підстав різних поглядів на життя та подальшого розвитку сім`ї та виховання їх спільної дитини. Протягом всього часу як позивачка з дитиною прожилали окремо від відповідача, останній не виявляв ініціативи у спілкуванні з сином, не приймав участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні, а відтак позивачка вимушена звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року, було відкрито провадження у даній справі, та призначено її до підготовчого засідання. Відповідно до ухвали судді внесеної до протоколу судового засідання від 26.08.2020 року було постановлено закрити підготовчий розгляд, призначивши справу в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У зв`язку з розпорядженням В.о. голови суду № 72 від 07.12.2020 «Про посилення карантинних обмежень» фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
Представник позивачки суду подала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, одночасно зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи з постановленням по справі заочного рішення.
Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи Орган опіки та піклування, в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. В ході розгляду справи від представника Органу опіки надійшло клопотання про здійснення розгляду справи у відсутності їх представника. На адресу суду направили висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд, вважав за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши наявні у справі докази, та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачка з 13 серпня 2010 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується виданим Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 . 10.10.2011 року.
20 вересня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким було розрвано шлюб між сторонами. Після розлучення позивачка змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 ».
Сторони по справі мають спільного сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а/з № 2913)
Відповідно до вимог ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Як вбачається з висновку Броварської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 26.10.2020 року за № 1065/01-12, ОСОБА_1 разом з малолітнім сином зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 навчається в 2-В класі спеціалізованої школи І ступеня № 322 з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району м. Києва. Крім того, ОСОБА_6 відвідує заняття в Центрі навчання плаванню Деснянського району м. Києва, яке оплачує мама (довідка від 04.10.2019 № 51.01-01/205). Також хлопчик на регулярній основі 3 рази на тиждень займається східними і національними бойовими мистецтвами, бере участь у семінарах, фестивалях, показових виступах, атестаціях, учбово-тренувальних зборах тощо, відвідуючи заняття в громадській організації «Оздоровчо-спортивного клубу «Сьогун-Київ» (довідка від 15.10.2019). Забезпеченням дитини правом на якісний та всебічний розвиток, правом на здобуття загальної середньої освіти займається мама - ОСОБА_1 .
В свою чергу батько дитини - ОСОБА_2 , навпаки, ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку в частині створення умов для отримання сином освіти, не забезпечує здобуття дитиною освіти, чим порушує вимоги ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
На засіданні комісії ОСОБА_1 підтвердила, що з 2013 року між батьком та сином відсутні будь які способи спілкування. Жодного разу батько не ініціював особисті зустрічі з хлопчиком, ні разу не спілкувався з ним по телефону чи за допомогою іншого засобу зв`язку. На засідання комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 не з`явився. Двічі про час, дату та місце проведення засідання був повідомлений рекомендованими листами.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, постановою Кабінету міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки і піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 20.10.2020 (протокол № 12- позач.) орган опіки і піклування Броварської районної державної адміністрації вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789- XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей.
Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
У пункті 17 зазначеної Постанови зазначено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд доходить висновку про необхідність позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Також з відповідача згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн. на користь позивача.
Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відмітки до актового запису 2913 про народження дитини.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 6, 150, 164, 165, СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354-355, Розділом ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування, в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 2913 зробленому 18.10.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840, 80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: