Номер справи 220/1678/19
Номер провадження № 2/220/68/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

при секретарі - Чергняєвій С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Новосілка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом у в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідачів ОСОБА_4 , про що був зроблений відповідний актовий запис і видано свідоцтво про смерть. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, що йому належало і яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Багато років в зазначеному будинку ніхто не проживав.

Від мешканців села позивач дізнався, що господар зазначеного будинку давно помер, запропонував спадкоємцям, всі погодилися, за умови, що позивач одразу сплатить вартість будинку, оскільки для його переоформлення у відповідачів не було коштів. Позивач на виконання домовленості сплатив по 1000 грн. кожному з відповідачів про, що останні власноручно написали розписки. За усною домовленістю позивач міг проживати в будинку одразу після розрахунку, а після оформлення відповідачами відповідних документів звернутися до нотаріальної контори для укладення договору купівлі продажу.

Проживаючи з 2005 року у будинку, він утримував його в належному стані, ремонтував зокрема: була проведена заміна вікон, дверей, даху, відновлені сараї та погріб, навколо подвір`я облаштовано паркан.

З моменту вселення і до теперішнього часу минуло 13 років, однак відповідачі до теперішнього часу, спадщину не оформили, а тому позивач позбавлений можливості в установленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу.

З метою укладення договору на постачання електроенергії позивач звернувся до ВАТ «Донецькобленерго» з відповідною заявою. В результаті розгляду його заяви між ним та постачальником електроенергії був укладений відповідний договір, що підтверджується відповідними рахунками на оплату електроенергії за адресою АДРЕСА_1 на його ім`я. Крім того, КП «Андріївське» згідно договору про надання послуг з постачання води уклало позивачем договір на постачання води за адресою АДРЕСА_1

Протягом всього часу проживання, позивач добросовісно сплачував податок на землю та рахунки за спожиту електроенергію, що підтверджується відповідними квитанціями та довідками Андріївської сільської ради від 10.04.2019 року №№ 319, 320, 321.

Неможливість оформити у встановленому порядку право власності на домоволодіння, стало підставою для звернення до суду, а тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 - за набувальною давністю.

Сторони, їх представники в судове засідання не з`явились.

Від представника позивача надана суду заява, в якій вона вимоги, викладені в позові підтримала повністю та просила суд здійснювати розгляд без її участі та участі позивача.

Від відповідача ОСОБА_3 надійла заява в якій вона визнала позовні вимоги позивача та клопотала про можливість розгляду справи без участі її участі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійла заява в якій вона визнала позовні вимоги позивача та клопотала про можливість розгляду справи без участі її участі. Крім того в своїй заяві зазначила, що її брати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідачі по справі померли, підтвердила що останні за життя разом з нею та сестрою отримали від позивача в рахунок продажу житлового будинку, отриманий ними у спадщину. Додала копії свідоцтв про смерть.

При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами.

Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне.

Згідно позовної заяви та заяви відповідача ОСОБА_2 з 2005 року позивач разом з родиною проживає в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 він його утримував, відремонтував зокрема: була проведена заміна вікон, дверей, даху, відновлені сараї та погріб, навколо подвір`я облаштовано паркан.

З моменту вселення і до теперішнього часу минуло 13 років, однак відповідачі до теперішнього часу, спадщину не оформили, а тому позивач позбавлений можливості в установленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу.

З метою укладення договору на постачання електроенергії позивач звернувся до ВАТ «Донецькобленерго» з відповідною заявою. В результаті розгляду його заяви між ним та постачальником електроенергії був укладений відповідний договір, що підтверджується відповідними рахунками на оплату електроенергії за адресою АДРЕСА_1 на його ім`я. Крім того, КП «Андріївське» згідно договору про надання послуг з постачання води уклало позивачем договір на постачання води за адресою АДРЕСА_1

Протягом всього часу проживання, позивач добросовісно сплачував податок на землю та рахунки за спожиту електроенергію, що підтверджується відповідними квитанціями та довідками Андріївської сільської ради від 10.04.2019 року №№ 319, 320, 321.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть від 04.05.1994 року серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно заповіту від 11.05.1993 року ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належний йому на праві власності житловий будинок (а.с. 14).

Згідно копій свідоцтв про народження та укладення шлюбу відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлого ОСОБА_4 (а.с. 15-16).

Згідно наявних в матеріалах справи розписок про отримання коштів відповідачами коштів в рахунок продажу спадкового житлового будинку 1000 грн. позивач сплатив кошти за договором купівлі продажу в повному обсязі (а.с.17-20).

Згідно квитанцій про сплату земельного податку позивач сплачував вказаний податок з 2018 року (а.с. 21)

Згідно квитанцій про сплату за користування електричною енергією позивач сплачував зазначені послуги, що підтверджує користування та утримання житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с. 22-24).

Згідно договору про надання послуг з постачання води з позивачем було договір на постачання води за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 26)

Відповідно до довідки № 320 від 10 квітня 2019 року, виданої головою Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області позивач проживає без відповідної реєстрації в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 з 2006 року (а.с.27).

Відповідно до довідки № 319 від 10 квітня 2019 року, виданої головою Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за позивачем обліковується земельні ділянки для обслуговування житловому будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та ведення особистого селянського селянського господарства (а.с.29).

Неможливість оформити у встановленому порядку право власності на домоволодіння, порушує право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном та стало підставою для звернення про їх відновлення в судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є ( ч.2 ст.344 ЦК України ).

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Пунктом 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Просудову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно п. 11 вищезазначеної Постанови, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давності володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо настала смерть особи. Враховуючи, що у суду наявна інформація про смерть відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд вважає за доцільне закрити провадження в частині вимог що стосуються даних відповідачів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є достатньо обґрунтовані, визнані сторонами, не порушують права та обов`язки інших осіб, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 15, 16, 328, 344, п. 8 Перехідних положень ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Провадження по справі в частині вимог до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 закрити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області.

Суддя Г.М. Яненко