Справа № 450/4329/20 Провадження № 2/450/1934/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про (предмет позову): визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1 / 2 ідеальну частину квартири квартиру АДРЕСА_1 ,

шляхом оголошення заборонити фізичним та юридичним особам, до повноважень яких належить вчинення реєстраційних дій щодо майна, проведення прилюдних торгів, вчиняти будь які дії щодо відчуження (продаж, дарування та інші) квартири АДРЕСА_1 ,

накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ,

встановив:

зазначена заява надійшла до 22.12.2020 року. Підстава заяви: право власності на спірне майно зареєстроване за відповідачем, відтак останній може розпорядитися таким майном, що утруднить виконання рішення суду в майбутньому.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є право власності на квартиру на 1 / 2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 , право власності на всю квартиру зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 , позивачем обґрунтовано наведено припущення, що не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів.

Таку ж позицію відображено у Постанові КЦС ВС від 25 вересня 2019 року / справа № 320/3560/18, провадження № 61-5051св1/. Так, КЦС ВС зазначив, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом враховано, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову є не співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами. Так, позивачем заявлено вимоги про право власності на 1 / 2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 .

На думку суду достатнім буде вжиття такого виду забезпечення позову, як арешту 1 / 2 частини спірної квартири, який включає в себе заборону на відчуження чи проведення реєстраційних дій . Таки не позбавить власника майна права володіти та користуватися таким майном.

В силу вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні, тому, на думку суду, зустрічне забезпечення застосуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 259 -261, 263 ЦПК України, суд,-

постановив:

заяву про забезпечення позову, задоволити частково.

Накласти арешт на 1 / 2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій її частині, - відмовити.

Надати органу, що здійснює виконання ухвали суду наступні відомості:

стягувач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 28.11.2018 органом 4613, УНЗР № 809, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській обл. 25.07.2003 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: с. Гончари Пустомитівського району Львівської області,

Ухвала набирає законної сили 22.12. 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

СуддяЄ. О. Данилів