Справа № 361/7226/19
Провадження № 2/361/1021/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 січня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 третя особа: Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Позивач зазначала, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_3 .

В даному будинку відповідач ОСОБА_2 зареєстрований тимчасово строком на один рік на період з 03 жовтня 2011 року по 03 жовтня 2012 року згідно нотаріально посвідченої заяви її батька ОСОБА_3 від 30.09.2011 р.

Відповідно до довідки № 113 від 09.09.2019 р., наданої старостою Бобрицького старостинського округу Великодимирської селищної ради Броварського району Київської області, у вищевказаному будинку відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 04 жовтня 2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 хоча і зареєстрований на даний час за вищевказаною адресою, проте, на момент подання цієї

позовної заяви в зазначеному будинку з моменту реєстрації не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, що підтверджується актом обстеження проживання складеним старостою Бобрицького старостинського округу Великодимирської селищної ради Броварського району Київської області.

Таким чином, реєстрація відповідача у житловому будинку порушує її законне право на здійснення користування та розпорядження нерухомим майном, зокрема призводить до додаткових витрат на утримання будинку.

Посилаючись на викладене та на те, що в добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимог підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник третьої особи Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 липня 2017 року після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

В даному будинку відповідач ОСОБА_2 зареєстрований тимчасово строком на один рік на період з 03 жовтня 2011 року по 03 жовтня 2012 року, згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 30.09.2011 р., який на момент підписання заяви був власником спірного домоволодіння (а.с.14).

Відповідно до довідки № 113 від 09.09.2019 р., наданої старостою Бобрицького старостинського округу Великодимирської селищної ради Броварського району Київської області, у вищевказаному будинку відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 04 жовтня 2011 року (а.с.17).

Згідно акту обстеження проживання від 26 вересня 2019 року, складеного старостою Бобрицького старостинського округу Великодимирської селищної ради Броварського району Київської області Литвин М.Г., за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 з моменту реєстрації не проживає, вказані обставини підтверджують свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.19).

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , так як відповідач понад одного року не проживає у спірному будинку.

Також підлягає задоволенню позовна вимога про усунення перешкод користування власністю шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

З огляду на те, що даним рішенням відповідача ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є законною та обґрунтованою й підлягає задоволенню.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .

Скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зняття його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 ,.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. С. Сердинський