печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Дмитро Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати виконавчий напис від 28 вересня 2020 року за № 52909, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 07 грудня 2020 року у справі було відкрито провадження.

Одночасно із позовною заявою до суду подано клопотання про витребування доказів - документів, на підставі яких приватний нотаріус Горай О. С. видав вказаний виконавчий напис, який оспорюється у суді.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність витребування письмових доказів у відповідача у справі, з огляду на наступне.

Положеннями статті 95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно з положеннями частини першої, другої статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не було надано приватному нотаріусу документи, які б підтвердили безспірність заборгованості боржника перед ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», з чого слідує, що доказами цього можуть бути відомості про те, які документи і якого змісту були надані нотаріусу.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущенні, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

В даному випадку, оскільки у сторони позивача є складнощі у самостійному отриманні зазначених доказів, а також з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, необхідно витребувати у приватного нотаріуса Горая О. С. засвідчені належним чином копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено 28 вересня 2020 року виконавчий напис № 52909, що містяться у справі приватного нотаріуса, згідно з номенклатурою нотаріальних справ.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81-84, 95, 261, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича засвідчених належним чином копій документів, що містяться у справі приватного нотаріуса, згідно з номенклатурою нотаріальних справ і на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено 28 вересня 2020 року виконавчий напис № 52909.

Зобов`язати приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича надати витребувані докази протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити особі, у якої витребовуються судом докази, що відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та не підлягає оскарженню.

Суддя С. В. Вовк