Справа № 347/1937/20
Провадження № 2/347/748/20
24 грудня 2020 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Драч Д.С., розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі, в якому у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона проживає сама з дитиною, відповідач не допомагає їй утримувати та виховувати дитину, тому вона просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 2100 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи та/або відзив на позов до суду не подавав.
Отже, суд вважає за можливе в порядку ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою судді Косівського районного суду від 09.11.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідачем не було надіслано до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що батьком дитини є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зворотна сторона а.с.2).
Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16.11.2020 року Вербовецької сільської ради ОСОБА_1 проживає разом із своїм сином ОСОБА_4 в господарстві своїх батьків, власного житла немає. На даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Інших доходів немає.
Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його сина ОСОБА_4 .
Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата станом на час звернення до суду із позовом 5000 гривень. Враховуючи, що судом не встановлено дохід відповідача, суд виходить саме з цієї суми. 50% від 5000 гривень становить 2500 гривень. Прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини віком до 6 років становить 1921 гривня. 50% від 1921 гривень складає 960,50 гривні. Отже, запропонована позивачем сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини по 2100 гривень відповідає передбаченому законом розміру аліментів на одну дитину, який не повинен перевищувати 2500 гривень та не бути меншим 960,50 гривні на одну дитину.
У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України).
З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, а позивач не в змозі заробляти, оскільки веде догляд за дитиною до трьох років - суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 26.10.2020 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову.
Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.
На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України, керуючись ст.ст. 81, 89, 263-265, 280-289, 430 ч. 1 п.1 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 2100 (дві тисячі сто) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 26.10.2020 року.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Копію рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Д.С. Драч