н/п 2-з/490/61/2020 Справа № 490/389/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 лютого 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І. про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

23.01.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним.

В обгрунтування позову посилався на те, що проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті тітки він звнернувся з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, проте нотаріусом йому було повідомлено про наявність заповіту на ім`я відповідача.

Проте на час посвідчення оспорюваного заповіту спадкодавиця перебувала в хворобливому стані , зловживала алкоголем, мала психічні розлади, отже позивач вважає, що вона не могла усвідомлювати свої дії.

04.02.2020 через канцелярію суду надійшла заява від позивача про забезпечення позову, в якій він просить заборонити приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І. видавати свідоцтво(-а) про право на спадщину за заповітом, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 .

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, після смерті тітки ОСОБА_3 , позивач звернувся до приватного нотаріуса ММНО Миколаївської області 03.10.2019 року із заявою про прийняття спадщини по спадковій справі № 70/2019, проте позивачу було відмовлено в прийнятті спадщини через те, що ОСОБА_3 заповіла все своє майно на користь ОСОБА_2 В січні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання недійсним вищезазначеного заповіту. 12.02.2020 року закінчується шестимісячний строк для вступу до спадщини та відповідач може отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом та відчужити спадкове майно, або на власний розсуд розпорядитись ним. Дана обставина істотно утруднить виконання рішення суду та поновлення прав позивача.

Судова палата у цивільних справах ВСУ в Постанові від 25.05.2016 р., винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16), зазначила, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний суд України в п. 4 згаданої вище Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 зазначає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При цьому в таких спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що відповідач набуває право власності на спадкове майно за оспорюваним заповітом, а позивач оскаржує даний правочин у судовому порядку шляхом подання позову з вимогою про визнання заповіту недійсним, а отже, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину за вказаним заповітом, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернувся до суду.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи буде реалізовано спірну майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Суд приходить до висновку, що застосування заходів забезпечення позову заявленим шляхом є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І. видавати свідоцтво(-а) про право на спадщину за заповітом, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , до набрання рішенням законної сили, ухваленим за наслідками розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову - підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І. про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І. видавати свідоцтво(-а) про право на спадщину за заповітом, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Гуденко