СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/148/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Істоміній О.Г.

за участю державного виконавця Ференець С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ференець С.С. щодо стягнення з нього аліментів у розмірі, що перевищує ј частину його доходів, а саме в сумі, що дорівнює 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку протиправними.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 30.11.2016 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва з нього було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі ј від усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_3 звернулась до Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з метою примусового виконання рішення суду та за результатами звернення було відкрито виконавче провадження № 53355934 від 16.02.2017 року.

Відповідно до наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості, з нього стягується сума аліментів у розмірі Ѕ частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що перевищує 1/4 частину його доходів та, на його думку, виходить за межі резолютивної частини судового рішення, яке стало підставою звернення до органів ДВС.

У судовому засіданні 22.09.2020р. скаржник заявлені вимоги підтримав. В судове засідання 4.11.2020р. скаржник не зявився, про день розгляду скарги повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Державний виконавець Ференець С.С. проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що розмір заборгованості нею нараховується у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, 30.11.2016р. Святошинським судом м. Києві було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи із 09.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 26-27).

На виконання вказаного рішення 16.01.2017р. Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист (а.с. 31). На підставі даного виконавчого документа Державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 53355934 від 16.02.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості по вказаному виконавчому провадженню у скаржника виникла заборгованість по сплаті аліментів, що станом на 30.06.2020 року становить 21 049,14 грн. (а.с. 37).

Згідно цього документу та пояснень, наданих сторонами у судовому засіданні, сума аліментів, що підлягає стягненню, становить Ѕ частину від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростає по мірі підвищення законодавцем розміру відповідного прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 нараховується державним виконавцем нараховується у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 182 СК України, а тому законних підстав для задоволення скарги у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 182 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В скарзі ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2020 року.

Суддя: Т.В. Кириленко