Справа № 569/7550/16-ц
У Х В А Л А

05 лютого 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Самедовій Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Бердію М.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК «Уніка», про стягнення заподіяних збитків, відшкодування витрат, стягнення упущеної вигоди, стягнення моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК «Уніка», про стягнення заподіяних збитків, відшкодування витрат, стягнення упущеної вигоди, стягнення моральної шкоди.

11 січня 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді в зв`язку з обставинами, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. В обґрунтування заяви зазначає, що провадження у справі було відкрито 16 червня 2016 року відповідно до діючої на той час редакції ЦПК України. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до ЦПК України, проте розгляд справи проводився всупереч правил встановлених в ньому. Вказує, що розгляд справи повинен був проводитися у загальному позовному провадженні, оскільки ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян. Крім того, зазначає, що 26 вересня 2019 року суддею Бердієм М.А. без мотивування і складання процесуального документа відмовлено у задоволенні клопотань сторони відповідача про витребування доказів, про залучення у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з тим, що позовну заяву від імені ОСОБА_2 подала адвокат Лук`янова М.Л., яка не мала повноважень на ведення справи. 09 січня 2020 року суддя долучив до матеріалів справи у якості доказів нотаріальну посвідчену заяву від імені позивача проте, що він уповноважив адвоката Лук`янову М.Л. подати від свого імені позовну заяву. Вказує, що категоричні відмови судді у задоволені клопотань відповідача у поєднанні з ігноруванням норм ЦПК України, призвели до порушення його прав, а незаконне прийняття доказів з боку представника позивача вказують на побічну заінтересованість судді у результаті розгляду справи.

Суд, дослідивши заяву про відвід судді, приходить до наступного:

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Із заяви про відвід вбачається, що в ній заявником аналізуються дії судді при прийнятті процесуальних рішень та висловлюється оцінка відповідності поведінки нормам процесуального законодавства. Викладені заявником аргументи у підтвердження необхідності відводу судді у справі, не відображають будь-якої упередженості головуючого по відношенню до сторін у справі.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 ст.40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про відвід головуючому судді за своєю правовою природою є безпідставною, надуманою та необґрунтованою. Провадження у справі слід зупинити та передати іншому судді Рівненського міського суду Рівненської області для вирішення питання про відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати відвід відповідача ОСОБА_1 головуючому у справі судді Бердію М.А. необґрунтованим.

Передати цивільну справу №569/7550/16-ц іншому судді Рівненського міського суду Рівненської області у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід головуючому у справі судді Бердію М.А.

Провадження у справі зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.