Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 листопада 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача 5 429,84 грн. та судові витрати в сумі 1762, 00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 25.03.2015 між ПАТ СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6674а5цв.

Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ВMW», д.н.з. НОМЕР_1 .

У відповідності до умов договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

09.09.2015 ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «Санг Йонг», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві на вул. Сковороди, 17-Г, допустив зіткнення з автомобілем «ВMW», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.11.2015 у справі № 758/11355/15 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку страхувальник звернувся та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих документів були складені страхові акти, на підставі яких ПАТ «СК «АХА Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9339,76 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № А14018373 в АТ «ПРОСТО-страхування», то остання відшкодувала АТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 3909,92 грн.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 5 429,84 грн.

Представник позивача до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 03.11.2020 постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що 25.03.2015 між ПАТ СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6674а5цв. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ВMW», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 16-21).

09.09.2015 ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «Санг Йонг», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві на вул. Сковороди, 17-Г, допустив зіткнення з автомобілем «ВMW», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.11.2015 у справі № 758/11355/15 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 22).

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку страхувальник звернувся та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих документів були складені страхові акти, на підставі яких ПАТ «СК «АХА Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9339,76 грн., що підтверджується копією платіжного доручення (а.с. 34).

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № А14018373 в АТ «ПРОСТО-страхування», то остання відшкодувала АТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 3909,92 грн.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 5 429,84 грн., а тому її потрібно стягнути з відповідача в порядку регресу.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв`язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України).

Згідно із статтею 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Саме на таку обставину подання регресного позову посилається позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на відсутність доказів з боку відповідача на спростування правових підстав позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування.

Керуючись ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» (місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8; ) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 5 429 (п`ять тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» (місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Васильченко