"24" грудня 2020 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2020р. Справа 621/3763/20 Провадження №2/642159/20
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Водолажко В.;

За відсутності позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», повідомлені про день та час розгляду справи, яки заявили про розгляд справи за їх відсутності;

розглянув у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду позивач заявляє позовні вимоги до відповідача, а саме:

- стягнути: з ПРАТ «СК «ВУСО» матеріальну шкоду в розмірі 72343,00 грн.:

- стягнути з ОСОБА_2 втрату товарної вартості транспортного засобу у розмірі 5458,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

В мотивування змісту заявлених вимог позивач вказав: Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.07.2017 року ОСОБА_2 26.06.2017 року о 20:20 год., керуючи автомобілем ДЄУ ЛАНОС, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Ярославській, 1/29 в місті Харкові, порушив п.12.1 та п.13.1 ПДР України - не обрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НИССАН, д.н.з. НОМЕР_2 , чим заподіяв матеріальну шкоду на суму 72343,00 грн. - згідно висновку №171106-004 ТОВ фірма «СИГНАЛ».

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.03.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності.

19.04.2018 року позивач звернувся до ПРАТ «СК «ВУСО» з заявою на виплату страхового відшкодування за полісом № АК 0812815 від 22.08.2016 року. Однак листом від 21.05.2018 року за №3993/775914 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні його заяви з посиланням на той факт, що у постанові Ленінського районного суду м. Харкова від 14.03.2018 року у справі №642/3433/17 вина ОСОБА_2 встановлена не була. Позивач незгоден з правовою позицією відповідача, у зв`язку з чим, заявляє позовні вимоги.

Відповідач ПРАТ «СК «ВУСО» у відзиву щодо позовних вимог суду вказав: Вони непогоджуться з позовними вимогами, т.я. відсутні підстави (докази) для визнання страховим випадком дорожньо-транспортну пригоду, що сталася в м. Харкові 26 червня 2017 р., приблизно о 20-20 год, на вул. Ярославській за участю транспортного засобу НОМЕР_3 , внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальності особи - ОСОБА_2 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Тобто, не було встановлено його вини у даному ДТП.

Дійсно, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - Страховик) та ОСОБА_3 (далі - Страхувальник) був укладений Договір обов`язкового страхування льно-правової відповідальності власників наземного транспорту АК 0812815 від 22.08.2016 року (далі Поліс), з умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Daewoo Lanos - НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5

Слід звернути увагу на те, що зобов`язання щодо відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП у власника джерела підвищеної небезпеки (учасника ДТП), згідно з умовами ст.ст. 1166, 1167, 1188, 1187 ЦК України, виникають внаслідок заподіяння шкоди, і факту заподіяння шкоди достатньо для звернення за захистом своїх порушених прав до суду.

Але, зобов`язання у страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виникає на умовах Договору.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність ї застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

На підставі наданих до ПрАТ «СК «ВУСО» документів (Постанова Ленінського районного суду м. Харкова а 14.03.2018 року, вина ОСОБА_2 (водія забезпеченого транспортного засобу Daewoo Lanos, кк. номер НОМЕР_5 , за полісом № АК 0812815 від 22.08.2016 року, укладеним в ПрАТ «СК «ВУСО») у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.06.2017 року о 20:20, не встановлена.

Отже, в даному випадку цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу Daewoo Lanos, держ. номер НОМЕР_6 , не настає, а тому обов`язок сплатити страхове відшкодування у ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом № 0812815 від 22.08.2016 року не виникає.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст, 124 пАП було закрите у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Саме під час розгляду справи № 642/3433/17 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченими ст. 124 КУпАП судом повинна була встановлена вина відповідача.

Судом на підставі досліджених доказів, встановлені наступні факти та обставини:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія БР №197539 від 05.07.2017 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ДЄУ ЛАНОС, д.н.з. НОМЕР_1 , 26.06.2017 року о 20:20 год. по вулиці Ярославській, 1/29 в місті Харкові, порушив п.12.1 та п.13.1 ПДР України - не обрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Ніссан, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.03.2018 року провадження у справі №642/3433/17 про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до ПРАТ «СК «ВУСО» з заявою на виплату страхового відшкодування за полісом № АК 0812815 від 22.08.2016 року. Однак листом від 21.05.2018 року за №3993/775914 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні його заяви з посиланням на той факт, що у постанові Ленінського районного суду м. Харкова від 14.03.2018 року у справі вина ОСОБА_2 встановлена не була.

Провадження у справі №642/3433/17 закрито з причини, яка не реабілітує особу яка притягалась до відповідальності. Але, суд звертає увагу, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення мається Висновок комплексної судової автотехничної та транспортно-трасологічної експертизи №16247/16, за яким винність відповідача ОСОБА_2 в дорожньої пригоді не встановлена.

Висновком №171106-004 ТОВ фірма «СИГНАЛ» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №826/17 від 19.08.2017 року) визначено, що матеріальна шкода заподіяна внаслідок ДТП власнику автомобіля НИССАН, д.н.з. НОМЕР_2 становить 72343,00 грн.

Оцінив в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає:

Статтею ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється з метою забезпечення відшкодування збитку, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну, здоров`ю третіх осіб.

Страховим випадком згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Вимогами частин першої - третьої статті 22 Цивільного кодексу України визначено:

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Вимогами статті 23 ЦК України визначено: Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вимогами статті 1167 ч.1 ЦК України визначено: Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено: шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами, встановленими пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З аналізу встановлених обставин, відповідно до вказаних норм закону, суд вважає, підставою відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди є наявність вини особи яка її завдала.

Таким чином, суд не може погодитись з правовою позицією позивача, щодо відшкодування шкоди, т.я. хоча провадження у справі за адміністративним правопорушенням закрито не з обставин які реабілітують особу, але за висновком експертів вина в дорожньої пригоди будь якої особи не встановлена.

Отже встановлені обставини не відповідають умовам вказаним норм закону, що є підставою для відмови в задоволенні вимог.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М.Євтіфієв