Справа № 482/1494/19
Номер провадження 2-о/482/6/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Баранкевич В.О., секретаря судового засідання - Шведової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2019 року заявник ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Біленського А.Г. звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як на підставу своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 , яка за життя розпорядилася своїм майном на випадок смерті, склавши 22.08.2002 р. заповіт, яким заповіла заявнику все майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося.

Вказала, що на момент смерті бабці, заявник постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою, оскільки бабця була похилого віку, мала поганий стан здоров`я і потребувала стороннього догляду, проте не була зареєстрована за цією адресою на час відкриття спадщини.

Після смерті бабці заявник організувала та оплатила її поховання, продовжуючи проживати у вказаному будинку.

Після смерті бабці, є інший спадкоємець ОСОБА_2 , яка є рідною донькою спадкодавця, яка виступає у справі заінтересованою особою.

Коли заявник звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті матері, роз`ясненням державного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку звернення заяви із заявою про прийняття спадщини та відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказала, що являється спадкоємцем майна померлої за заповітом, яка прийняла спадщину, однак не може здійснити своє право на спадкування в нотаріальному порядку, оскільки на час відкриття спадщини не була зареєстрованою разом з спадкодавцем та в 6-ти місячний строк не подала заяву про прийняття спадщини.

Посилаючись на зазначені обставини, з метою оформлення спадщини, просить заяву задовольнити.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, надали до суду спільну заяву, якою підтримали заявлені вимоги та просили про їх задоволення.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про поважність причини своєї неявки суд не повідомила, надала на адресу суду заяву, якою факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини визнає, заперечень по справі не має, просить суд розглядати справу в її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, врахувавши покази свідків, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, у віці 89 років померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

22.08.2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла заявнику все майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося.

Заповіт посвідчений секретарем Новопетрівської сільської ради Новоодеського району, Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 142, що підтверджено зазначеним заповітом.

Даних про можливі зміну заповіту чи його скасування, суду не надано та судом не встановлено.

Заявник є онукою спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджено дослідженими судом матеріалами справи, як то свідоцтвами про народження, свідоцтвами про шлюб та ін.

Згідно роз`ясненням державного нотаріуса Новоодеської районної державної нотаріальної контори Миколаївської області, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно даної постанови, з поданих до нотаріуса документів не вбачається підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , оскільки така не звертався до нотаріуса у встановлений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з відповідною заявою, а також не підтвердила належним чином факт проживання її разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно довідки виконкому Новопетрівської сільської ради Новоодеського району, Миколаївської області від 30.07.2019 р. за № 988, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована по АДРЕСА_1 з 1949 року по день смерті.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, що заявник дійсно по день смерті своєї баби - ОСОБА_3 , постійно проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 , доглядала її, так як бабця була похилого віку, мала поганий стан здоров`я і потребувала стороннього догляду, після смерті бабці, ОСОБА_1 організувала та оплатила її поховання, продовжує проживати у вказаному будинку, при цьому не будучи в ньому зареєстрованою.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимогст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявниці разом зі своєю бабою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 46-48, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 293, 294 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: