Провадження №2/369/2219/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з Богунського районного суду м. Житомира надійшла на розгляд цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід залишити без руху з наступних підстав:

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснено в п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно достатті 8Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору зазначила, що на даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, вона не працює, на підтвердження чого, надає довідку зз ДФС та Пенсійного фонду.

З матеріалів клопотання та позовної заяви встановлено, що позивачем ОСОБА_1 до клопотання додано довідку із Пенсійного фонду України про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу з останніми відомостями про сплату відрахувань до пенсійного фонду України за період з 2005 по 2017 рік, та довідку із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 кварталу 2019 по 2 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня.

Однак вказані документи не є такими, що об`єктивно підтверджують майновий стан позивача та не доказують, що майновий стан позивача на даний час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплату ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За таких обставин, суд позбавлений можливості оцінити майновий стан позивача, а тому не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки звільнення від сплати судового збору допускається лише у виключних випадках. При цьому, суд бере до уваги, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обовязком суду.

Відсутність у позивача ОСОБА_1 пільг щодо сплати судового збору ніяким чином не порушує положення п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Враховуючи встановлений законом обовязок сплатити судовий збір та відсутність у ОСОБА_3 пільг щодо його сплати, приходжу до висновку, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду у даній справі дотримано.

Оскільки відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, тому клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Таким чином, беручи до уваги те, що на час подання до суду вищезазначеного позову позивачем ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, що є порушенням положень ч.4ст.177 ЦПК України, де зазначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, вважаю за необхідне залишити позов без руху, надавши позивачеві строк для оплати заявлених вимог судовим збором.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір»судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно з п.п.3 п.1 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн.

Отже, позивачеві необхідно сплатити судовий збір за подання до суду даного позову у розмірі 768,40 грн. на наступні реквізити: Отримувач коштів К-Свят УК/м.Вишневе/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38010937 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0010356 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Києво-Святошинський районний суд Київської області (назва суду, де розглядається справа)

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р., в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, відмова позивачеві у задоволенні необґрунтованого клопотання про звільнення її від сплати судового збору, як це передбачено законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Необхідно зазначити, що відповідно до правил ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати будуть стягнуті з відповідача на користь позивача.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 49, 136, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ "Про судовий збір" суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про від сплати сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В. Дубас