Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2984/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_3 , який за час свого життя заповіту не залишав. Позивач вказує, що після смерті дядька він прийняв спадщину, оскільки звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також здійснює догляд за спадковим майном, до складу якого входить: житловий будинок за АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 1,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Виноградівської міської ради та земельна ділянка площею 0,31 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташована в АДРЕСА_2 . У визначений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. із заявою про прийняття спадщини, де державний нотаріус надала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідачем по справі є дружина померлого (тітка позивача) ОСОБА_2 , яка до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, однак позивач подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду заяву, згідно якої вимоги позивача визнає повністю та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в підготовче судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 28.04.2020 року.

За час свого життя дядько позивача заповіт не залишив.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на наступне майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виноградівською міською радою 06.11.1999 року на підставі рішення виконкому № 385 від 05.11.1999 року;

- земельна ділянка площею 1,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Виноградівської міської ради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 042829, виданого Головою Виноградівської районної ради 27.04.1999 року;

- земельна ділянка площею 0,31 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташована в АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ЗК № 035358, виданого Головою Виноградівської міської ради 17.01.2000 року.

Суд констатує, що позивач після смерті свого дядька відповідно до ст.1269 ЦК України, як спадкоємець за законом спадщину прийняв, оскільки у встановлений законодавством термін звернувся до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини.

Крім позивача, спадкоємця за законом п`ятої черги, спадкоємцем за законом першої черги після смерті спадкодавця є відповідач по справі дружина померлого і тітка позивача ОСОБА_2 , яка до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, що стверджується письмовою заявою відповідача від 24.12.2020 року.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., де йому було надано лист-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2020 року за № 191/01-16, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Разом з тим правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, у позивача наявні тільки копії таких.

Таким чином позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1265 ЦК України визначає, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Технічна інвентаризація житлового будинку проведена.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 723 від 28.08.2020 року, житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений (рік будівництва будинку - 1963). Загальна корисна площа житлового будинку становить 74,8 м. кв., в тому числі житлова площа 53,4 м.кв.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у підготовчому судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1265, 1269, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,43 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Виноградівської міської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,31 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що розташована в АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко