Справа № 755/1480/19
"23" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
при секретарі Сіренко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу № 755/1480/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Дмитра Борисовича, ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКО-Капітал» про визнання протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та скасування запису про реєстрацію права власності,-
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2009 року ОСОБА_1 було укладено Договір № 387/1-Е про участь у фонді фінансування з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКО-Капітал» та 08.08.2013 р. позивачем укладено Додаткову угоду № 1 до вищевказаного договору, відповідно яких ТОВ «ФК «УКО-Капітал» передало, а позивач набув майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 . На виконання умов договору та додаткової угоди позивачем були сплачені кошти в розмірі 433 278,15 грн., що становить 100 % вартості вказаної квартири, що підтверджується відповідними документами. 11.08.2016 р. між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» було підписано акт прийому-передачі вказаної квартири та після введення будинку в експлуатацію і отримання поштової адреси за ОСОБА_1 мало бути зареєстровано право власності.
Позивач вважає, що перехід права власності на квартиру, реєстрація якого відбулась на підставі рішення нотаріуса від 12.10.2016 р. є незаконним, нотаріус порушив порядок вчинення реєстраційних дій провівши державну реєстрацію права власності за відповідачем на нерухоме майно за відсутності необхідних правових підстав та при наявності заборони накладеної судом на незавершене та завершене будівництво, чим позбавлено його права власності на житло, тому рішення та запис про право власності повинні бути скасовані судом, як такі, що суперечать Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.02.2019 р. позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову (т. 1 а.с. 43, 44).
Ухвалою суду від 06.03.2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, роз`яснено позивачу, відповідачам і третій особі порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (т. 1 а.с. 49, 50). Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали з доданими процесуальними документами для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 15.04.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог (т. 1 а.с. 77, 78).
Ухвалою суду від 07.05.2019 р. задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Д.Б. письмових доказів (т. 1 а.с. 97, 98).
Ухвалою суду від 13.11.2019 р. задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування від Київського державного нотаріального архіву письмових доказів (т. 1 а.с. 161, 162).
Ухвалою суду від 10.01.2020 р. задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування від Київського державного нотаріального архіву та від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКО-Капітал» письмових доказів (т. 1 а.с. 197, 198).
Ухвалою суду від 12.03.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 230, 231).
Ухвалою суду від 16.10.2020 року клопотання позивача про прийняття позовної заяви з уточненими позовними вимогами задоволено, прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Д.Б., ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» з уточненими позовними вимогами про визнання протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та скасування запису про реєстрацію права власності, оголошено перерву в судовому засіданні; встановлено строк для подання відповідачами письмового відзиву та третьою особою пояснень щодо позову з уточненими позовними вимогами і роз`яснено учасникам справи наслідки неподання таких заяв по суті справи (т. 2 а.с. 67, 68).
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов.
Відзив на позов відповідачі не подали. Вся поштова кореспонденція з процесуальними документами, яка надсилалась на адресу відповідачів та третьої особи була повернута без вручення з довідками Укрпошти за закінчення терміну зберігання. Вимоги ухвал суду за клопотанням представника позивача про витребування доказів відповідачем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименком Д.Б. та третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКО-Капітал» не виконано.
Третя особа по справі своїх пояснень щодо позову не надала.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно положень частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.06.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКО-Капітал» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 387/1-Е про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався передати товариству в управління грошові кошти з метою отримання у власність житла (об`єкта інвестування), а ТОВ «ФК «УКО-Капітал» зобов`язувалось прийняти кошти на рахунок фонду фінансування будівництва у довірчу власність та здійснювати від свого імені та за плату управління цими коштами в порядку та на умовах, передбачених Правилами Фонду фінансування будівництва та цим договором (т. 1 а.с. 18-26). Об`єктом інвестування є однокімнатна квартира АДРЕСА_3 (І черга).
ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» на ім`я ОСОБА_1 видало Свідоцтво 387/І-Е від 01 липня 2009 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ТОВ «Еверест плюс» на об`єкт інвестування (т. 1 а.с. 31).
01.07.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКО-Капітал» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 387/1-Е відступлення майнових прав, за умовами якого позивач набув майнових прав на вищевказаний об`єкт інвестування: право отримання об`єкта інвестування у власність від забудовника після введення об`єкта будівництва в експлуатацію; права єдиного і виключного інвестора об`єкта інвестування (т. 1 а.с. 28).
На ім`я позивача ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» видало довідку № 387/І-Е про те, що згідно Договору про участь у фонді фінансування будівництва № 387/1-Е від 05.06.2009 р. та Додаткової угоди до договору ОСОБА_1 внесені в повному обсязі грошові кошти в сумі 433 278,15 грн. до фонду фінансування будівництва виду А за програмою ТОВ «Еверест плюс», відповідно договору позивач має право на отримання у власність закріплений за ним об`єкт інвестування: квартира АДРЕСА_4 ; адреса об`єкту будівництва - АДРЕСА_5 , фактична загальна площа об`єкту 61,3 кв.м. (т. 1 а.с. 29).
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест плюс» в особі директора Шатунова В.М. та ОСОБА_1 підписано Акт прийому-передачі позивачу квартири АДРЕСА_1 до Договору № 387/1-Е від 05.06.2009 р. пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку (т. 1 а.с. 30).
Отже, з матеріалів справи убачається, що позивач набув майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , проте право власності на нерухоме майно зареєстроване не було у зв`язку з не введенням будинку в експлуатацію.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2019 року, державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко Дмитром Борисовичем винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 31855573 від 13.10.2016 р., відповідно якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 , дата державної реєстрації 12.10.2016 р., номер запису про право власності 16888111 (т. 1 а.с. 12).
При цьому підставами виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, серія та номер: 0310/16-3, виданий 03.10.2016, видавник: сторони договору.
За повідомленням позивача права власності у встановленому законом порядку на спірну квартиру він не набував, жодних правочинів щодо об`єкта інвестування не укладав, відчуження спірного нерухомого майна не здійснював.
Відповідно положень ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
17.12.2019 р. від Київського державного нотаріального архіву на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла копія реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименком Д.Б., у якій наявні заява ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, пошуки заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 12.10.2016 р., від 13.10.2016 р. виконані державним реєстратором Клименко Д.Б. за об`єктом нерухомого майна: АДРЕСА_5 та Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.10.2016 року (т. 1 а.с. 185-191).
На підтвердження позовних вимог щодо винесення приватним нотаріусом протиправного рішення позивачем надана копія постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 року по страві № 826/8563/17, якою відмовлено задоволенні адміністративного позову державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Дмитра Борисовича до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб: державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування наказу Міністерства юстиції України від 05 травня 2017 р. №1502/5, відповідно до пунктів 1, 3 якого тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Д.Б. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один рік (т. 1 а.с. 133 зв.-136 зв.).
Зі змісту вищевказаного судового рішення убачається, що підставою для прийняття Міністерством юстиції України наказу від 05 травня 2017 р. №1502/5 стали отримані висновки камеральної перевірки приватного нотаріуса на підставі звернень (скарг) від 17.03.2017 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за результатами проведеної перевірки встановлено, що приватним нотаріусом Клименком Д.Б. було порушено ст. 10, ч. 4 ст. 18, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. та пункти 41, 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 року по страві № 826/8563/17 встановлено правомірність висновків Міністерства юстиції України про недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименком Д.Б. вимог ч. 3 ст. 10, ч. 4 ст. 18, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 41, 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1127 та встановлено, що для проведення державної реєстрації не було надано документу на підтвердження присвоєння об`єкту будівництва поштової адреси. Також вказано, що колегія суддів вважає доводи позивача необґрунтованими з огляду на те, що в документах наданих позивачу для здійснення реєстраційних дій містились ряд суперечностей. Із заявами про державну реєстрацію права власності звернулись заявники з договорами купівлі-продажу майнових прав. Зазначені договори було укладено після введення об`єкта нерухомості у експлуатацію 21 грудня 2012 року, що не заперечувалось учасниками справи під час апеляційного розгляду. Матеріали реєстраційних справ хоча й містили сертифікат про прийняття будинку в експлуатацію, проте, зміст та характер договорів суперечать змісту сертифіката. Предметом договорів є майнові права на квартири, що безумовно протирічить тому, що даний об`єкт вже введено в експлуатацію і є новозбудованим об`єктом.
Відповідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Порядок проведення державної реєстрації прав визначено ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким на час спірних правовідносин було встановлено наступний порядок: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Згідно частини 4 вказаної статті, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Відповідно норми частини 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час спірних правовідносин), державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 1127) для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Згідно з пунктом 78 вищевказаного Порядку № 1127, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо). У разі участі особи у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування. У разі придбання особою безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснилося закріплення відповідного об`єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо). У разі придбання майнових прав на об`єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).
У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 року, також обов`язково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та подаються завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії: документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна); документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна).
З огляду на зазначені вище правові норми вбачається, що під час здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, заявником, або особою, яка залучала кошти фізичних та юридичних осіб, подається належним чином засвідчена копія документа, який підтверджує присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1127, новозбудований об`єкт - завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше.
Пункт 2.4 Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві, затвердженим розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.06.2011 року № 1094, передбачає, що присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам здійснюється шляхом видання розпорядження відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Заявники подають відповідні документи до дозвільного центру районної в місті Києві державної адміністрації після отримання сертифіката відповідності на новозбудовані об`єкти.
У спростування доводів позивача про не укладення ним будь яких угод стосовно спірного нерухомого майна та не відчуження майнових прав на квартиру жодних доказів відповідачами суду не надано.
Отже, суду доведено протиправність рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Д.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 13.10.2016 року, індексний номер 31855573, та реєстрації 12.10.2016 року за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,89 кв.м., житловою площею 22,81 кв.м.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 , як особи на ім`я якої зареєстроване право власності на спірну квартиру.
При цьому суд також враховує наступні обставини.
За змістом пункту 1 частини 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.
Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діє на час ухвалення судового рішення у даній справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Викладене свідчить, що з 16.01.2020, тобто на час ухвалення рішення у справі, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, тому суд відхиляє позовні вимоги у цій частині про необхідність застосування такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення його порушеного права.
Водночас суд зазначає, що у пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.
Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За викладених обставин, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до висновку, що для реального захисту та відновлення порушених прав позивача необхідно скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Д.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 13.10.2016 року, індексний номер 31855573, та припинити право власності за відповідачем ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,89 кв.м., житловою площею 22,81 кв.м., зареєстроване 12.10.2016 року, номер запису про право власності 16888111.
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в дохід держави у розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 177 Цивільного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 289, 354, 355 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Дмитра Борисовича, ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКО-Капітал» про визнання протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та скасування запису про реєстрацію права власності задовольнити частково.
Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Дмитра Борисовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 13.10.2016 року, індексний номер 31855573, та припинити право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,89 кв.м., житловою площею 22,81 кв.м., зареєстроване 12.10.2016 року, номер запису про право власності 16888111.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клименко Дмитро Борисович, місце знаходження: АДРЕСА_8 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_9 .

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКО-Капітал», місце знаходження: 01034, м. Київ, вул. Пушкінська, 8-А, ідентифікаційний .

Повне судове рішення складено 22 грудня 2020 року.

Суддя Л.М.Виниченко