Справа № 522/544/20
Провадження № 2-з/522/15/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

15 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові кошти у сумі 373 920,00 грн. на картковому рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк» (, юридична адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, адреса для листування 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 30), що належить ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що діючи як представник "Hazen international trading" ОСОБА_1 уклав контракт поставки з ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат».

За умовами договору ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» мав здійснити поставку 20,868 тон згущеного молока вартістю 20304 доларів США. Розрахунок із ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» повинен був бути здійснений в етапи - 30% (що склало 6000 доларів США) було сплачено 27.03.2018, а решту 70% необхідно (що складало 14204 доларів США) було сплатити перед відправленням товару.

Для оплати 70% за поставку товару "Hazen international trading" не мав достатньо активів щоб здійснити розрахунок, а ОСОБА_1 мав при собі грошові кошти в готівці в гривневому еквіваленті, проте, враховуючи особливості валютного регулювання в Україні, він не мав змоги розрахуватись від імені "Hazen international trading" із заводом, а тому йому для розрахунку потрібна була третя особа - юридична особа нерезидент, яка здійснить розрахунки за вказаним договором від імені "Hazen international trading".

За рекомендацією знайомого та сусіда по торговому місці на ринку Барабашова №21 А1-21 ОСОБА_5, заявник залучив звернувся до ОСОБА_4 , який пообіцяв за певний відсоток здійснити оплату 70% за поставку товару "Hazen international trading" на користь ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат», а ОСОБА_1 повинен перерахувати еквіваленту суму в гривні на картковий рахунок, який вкаже ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 дав номер телефону НОМЕР_3 , яким користується громадянин ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_1 з ним зв`язався. Після розмови, ОСОБА_4 надіслав СМС повідомлення з номером НОМЕР_4 і сказав, що це його номер і спілкуватись він буде тільки по ньому з використанням месенджера WhatsApp. Надалі переписка велась тільки за цим номером.

ОСОБА_5 , 10.04.2018, з номеру телефону НОМЕР_5 прислав ОСОБА_1 в програмі WhatsApp фото банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (ОСОБА_3 ) та повідомив, що громадянин ОСОБА_4 прислав йому цю картку, щоб той передав її ОСОБА_1 і він перевів на неї кошти, які будуть використані для розрахунку із заводом.

В той же день, 10.04.2018, через касу у відділенні «ПриватБанк», ОСОБА_1 та від імені свого брата ОСОБА_2 (на його прохання) здійснив переведення грошових коштів на вищезгаданий номер банківської картки, на загальну суму 373920,00 грн., двома платежами - о 16:09 - 213920,00 грн., та о 16:14 - 160 000,00 грн., що підтверджується двома квитанціями № RC_GN1MO25EE8SU8URD6CKH від 10.04.2018 та № RC_GN1HQ25EE8V0NAI1YVV4GE від 10.04.2018. В суму цього переказу входила також винагорода громадянина ОСОБА_4 за надані послуги. Після переказу, ОСОБА_1 сфотографував та надіслав громадянину ОСОБА_4 чеки про здійснення оплати, а він в свою чергу підтвердив отримання коштів.

Після цього, громадянин ОСОБА_4 повинен був здійснити оплати від імені «Hazen international trading» на розрахунковий рахунок ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат», які ОСОБА_1 відправив йому в месенджері. Надалі ОСОБА_4 , повідомив, що оплата буде здійснена через 3 дні, однак через вказаний час, він перестав виходити на зв`язок, присилав повідомлення, що не може спілкуватись, а потім 19.04.2018 відправив скріншот з телефону з зображенням підтвердження платежу в Swift в розмірі 14200 доларів США, який як згодом виявилося підроблений, так як ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» (L.L.C. "Proviant") коштів не отримало.

Поспілкувавшись з громадянином ОСОБА_5 з приводу вказаної ситуації, останній повідомив, що сталося непорозуміння і він поверне кошти в сумі 373920,00 грн., однак згодом відмовився і сказав, що це ОСОБА_4 забрав вказані кошти, і повертати повинен їх саме він.

06.07.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області щодо заволодіннями його коштами шахрайським шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, яку було внесена до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002916 від 07.07.2018 з кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. З приводу обставин даної справи ОСОБА_1 надав письмові пояснення. У подальшому його було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

У судове засідання 15 січня 2020 року з`явився представник заявників заявлені вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі.

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вислухавши пояснення представника заявника, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню входячи з наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Предметом майбутнього позову виступає стягнення грошових коштів, якими безпідставно заволоділа особа.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, щодо яких заявник просить вжити забезпечення позову, забезпечивши фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, та про те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступає запорукою виконання можливого рішення суду.

Виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з його предметом, а також з тим, що в суду є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, суд вважає за можливим забезпечити позов шляхом накладенням арешту на грошові кошти у сумі 373 920,00 грн. на картковому рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк» (, юридична адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, адреса для листування 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 30), що належить ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Стосовно застосування судом зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Застосовані судом заходи забезпечення позову не спричинять в подальшому збитків відповідачу, тому суд вважає застосування зустрічного забезпечення не доцільним.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

накладенням арешту на грошові кошти у сумі 373 920 які належать ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 та знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ «ПриватБанк» ( код ЄРДПОУ 14360570, юридична адреса 01001 м. Київ , вул. Грушевського, 1д, адреса для листування : м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30).

Копію ухвали для виконання направити до Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області ( 65026, м. Одеса, Польський узвіз, 6) та АТ КБ «ПриватБанк» ( код ЄРДПОУ 14360570, юридична адреса 01001 м. Київ , вул. Грушевського, 1д, адреса для листування : м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30) та сторонам для відома.

Роз`яснити заявникам положення ч. 4 ст. 152 ЦПК України, згідно якої вони мають пред`явити позов протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Свячена Ю.Б.