Справа № 215/1875/16-ц
2/214/476/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просять: визначити за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/3 частці у праві спільної часткової власності - квартири АДРЕСА_1 . Також просять стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по справі: за складання звіту по оцінці - 500, 00 грн., за надання правової допомоги - 2000 грн., судовий збір - 2100 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказали наступне. 18.01.2005р. їх сім`я, яка на той час складалася з батька ОСОБА_3 , матері ОСОБА_2 та її, їх дочки, ОСОБА_4 , приватизувала квартиру АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності на житло №Т71 від 18.01.2005р. квартира належить їм на праві приватної спільної сумісної власності. У батьків сімейне життя не склалося. Згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2014р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.10.1987р. Тернівськи районним відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, актовий запис №253, розірвано. Після розірвання шлюбу спільне проживання в спірній квартирі стало неможливо. Відповідач постійно провокує сварки, в зв`язку з чим вони, позивачки, вимушені виселитися з квартири та винаймати інше житло, адреси яких навіть не можуть зазначити в позовній заяві для уникнення провокацій з боку ОСОБА_3 . Бажають розпорядитися належними їм частками квартири, але у свідоцтві про право власності на житло не визначені частки кожного з власників. Відповідач не бажає не тільки добровільно, в нотаріальному порядку визначити частки у праві спільної сумісної власності, а навіть спілкуватися з ними на цю тему. Згідно свідоцтва про зміну імені 31.01.2007р., ОСОБА_1 , змінила прізвище ОСОБА_5 на дівоче прізвище матері ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис №2 в Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ Дніпропетровської області. 10.05.2014р. одружилася з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 . Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Наполягають, що частка кожного із власників, повинна складати по 1/3 частці у праві спільної часткової власності - квартири АДРЕСА_1 . Згідно звіту ринкова вартість спірної квартири складає 209632 грн.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник, позивачка ОСОБА_2 не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності в яких зазначили, що позов підтримують. Тому розгляд справи проведено за відсутності вказаних осіб.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про причини неявки в судове засідання не надав, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов, у зв`язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивачки ОСОБА_1 та позивачки ОСОБА_2 , судом проведено заочний розгляд справи.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про право власності (т.№1, а.с.9), технічний паспорт (а.с.10-11), рішення суду (а.с.12), свідоцтво про зміну імені (а.с.13), свідоцтво про шлюб (а.с.14), звіт (а.с.15-42).

Під час розгляду справи заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи, які задоволено.

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про право власності (т.№1, а.с.9), технічний паспорт (а.с.10-11), звіт (а.с.15-42), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме права власності на спірну квартиру, її технічні характеристики, вартість.

Суд вважає належними доказами: рішення суду (а.с.12), свідоцтво про зміну імені (а.с.13), свідоцтво про шлюб (а.с.14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявності родинних стосунків.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності визнані судом належними та допустимими докази, суд приходить до висновку, що вони на переконання суду є достовірними доказами.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Позивачка ОСОБА_2 та відповідач перебували в шлюбі з 27 жовтня 1987 року по 16 грудня 2014 року, позивачка ОСОБА_9 є їх донькою, що вбачається з рішення суду (а.с.12), свідоцтва про зміну імені (а.с.13), свідоцтва про шлюб (а.с.14/).

На підставі рішення УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради від 18 січня 2005 року позивачкам та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить спірна квартира, що вбачається зі свідоцтва про право власності (т.№1, а.с.9).

Позивачки мають намір розпорядитися належними їм частками що вбачається з позову.

Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 372 ч.2 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У судовому засіданні встановлено, що спірна квартира належить відповідачу та позивачкам, останні мають намір розпорядитися належними їм частками, але ці частки не визначені.

Таким чином, позовні вимоги позивачок є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивачі обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернулися за захистом своїх прав до суду.

В силу ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2100 грн. 00 коп., а також витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп.

Зазначені в позові витрати на складання спеціалістом звіту про оцінку не підтверджені документально, а тому стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 69, 70 СК України, ст. ст. 372 ЦК України, ст.ст. 133, 141, 258-259, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , місце проживання якої: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_3 , місце проживання якого: АДРЕСА_2 - задовольнити повністю.

Визначити за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за кожним окремо, по 1/3 частці у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2100 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 3 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов