Справа № 461/1068/20
У Х В А Л А

"06" лютого 2020 р. Галицький районний суд м. Львова в складі: головуючої судді Волоско І.Р. секретар судового засідання Скаб В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м.Львова із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення.

В порядку забезпечення позову, позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на ј частку кв.2 АДРЕСА_1 , зареєстрованої на ім`я ОСОБА_2 . Зазначає, що має намір оспорити законність набуття ОСОБА_2 права власності, однак, із-за відсутності відповіді на запит щодо підстав видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадкування з Другої Львівської державної нотаріальної контори унеможливлює оспорити цей факт (свідоцтво про право на спадкування за законом) в судовому порядку. Вважає, що ОСОБА_3 реалізує свій намір щодо розпорядження своєю часткою, що унеможливить виконання рішення суду, у випадку задоволення моїх позовних вимог.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

Позивач зазначив у заяві, що ОСОБА_2 , за якою зареєстровано ј частки прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 може розпорядитись майном, що може зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого законні права позивача не будуть захищені.

В обґрунтування вимог про вжиття заходів забезпечення позову заявник надав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 , сформованої 01.11.2019 року.

Як убачається з наданої інформації ОСОБА_2 на праві власності належить ј частки прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду з вимогами про вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту на частку нерухомого майна, належного ОСОБА_2 на праві власності, заявник в порушення положень ст.151 ЦПК України не зазначив, яким саме чином, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин не надав.

Окрім того, ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 має наміри продажу частки квартири. Однак, суд вважає це припущенням, вказане належними доказами не підтверджено.

Суд звертає увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника (позивача в майбутньому), а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки суду не подано переконливих доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Р.Волоско.