Справа № 749/1063/19
Номер провадження 2/749/13/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Шаповал З.О.

секретаря Мирошниченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ цивільну справу №749/1063/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області у якому просять:

визнати за ними по 1/2 частині права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер мати позивачів ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на квартиру АДРЕСА_1 . Позивачі звернулись до нотаріальної контори, але нотаріусом їм відмовлено у зв"язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на вищевказану квартиру. Позивачами було надано реєстраційне посвідчення, що вищезазначена квартира зареєстрована за спадкодавцем. Однак у постанові нотаріус вказала, що відповідно до законодавства реєстраційне посвідчення лише підтверджує факт реєстрації відповідного нерухомого майна за певною особою і є невід`ємною частиною документа, що посвідчує право власності на відповідне майно. Реєстраційне посвідчення не входить в перелік документів або їх дублікатів, що посвідчують право власності на майно. Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачі не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. До суду надано клопотання зі змісту якого вбачається, що представник міської ради просить справу розглянути без участі їх представника.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.09), яка на день смерті була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 . На день смерті остання була зареєстрована та проживала одна (а.с.47).

Встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 (а.с.13, 10) та матір`ю ОСОБА_2 (а.с.14).

Згідно копії реєстраційного посвідчення, реєстровий номер 2788 від 06.07.1992 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 ( а.с. 48, 10).

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки № 114 від 01.11.2019 року ( а.с. 21,10).

Отже, державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру проведена відповідно до чинного законодавства, що діяло на момент виникнення прав, та підтверджується належними документами.

Державним нотаріусом, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30.10.2019 року № 1002/02-31, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену квартиру у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. В постанові вказано, що позивачами було надано реєстраційне посвідчення, що вищезазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_3 . Однак у постанові нотаріус вказала, що відповідно до законодавства реєстраційне посвідчення лише підтверджує факт реєстрації відповідного нерухомого майна за певною особою і є невід`ємною частиною документа, що посвідчує право власності на відповідне майно. Реєстраційне посвідчення не входить в перелік документів або їх дублікатів, що посвідчують право власності на майно (а.с. 23).

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Позивачі є спадкоємцями майна померлої матері в силу ст. 1261 ЦК України, як спадкоємці першої черги.

Отже, позивачі можуть захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачами та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, щоквартира АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_3 .

Позивачі у червні та липні 2019 року звернувся до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини (а.с.43,46).

Згідно копії спадкової справи №134/2019, яка відкрита до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що крім позивачів до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини жодні інші особи не звертались. Позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену квартиру у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

При обставинах, коли у позивачів відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал