№ провадження 2/646/162/2020
Справа № 646/8963/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.20 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участю секретаря Сімоненко К.Ю.,

розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» адвоката Галамага Дмитра Андрійовича про забезпечення позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур Анна Володимирівна, Первомайський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління у Луганській області, про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В :

До Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, яка в подальшому була уточнена, якою позивач просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 12.04.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур А.В., який зареєстрований в реєстрі за № 535.

14.01.2020 року ухвалою суду провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Одночасно з поданням уточненої позовної заяви, представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що у позивача є підстави вважати, що дізнавшись про наявність вказаного позову, відповідач може вчинити дії з негайного відчуження спірного майна, яке є предметом позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо договору дарування квартири АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що між сторонами виник спір, який перебуває на розгляді в суді, позивачем оскаржується договір дарування квартири, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В той же час, що стосується способу забезпечення позову, то суд вважає необхідним накласти арешт на квартиру шляхом заборони її відчуження у зв`язку з відсутнім.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

До видів забезпечення позову законом віднесено накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України), а також заборону вчиняти певні дії (пункти 2,4 частини 1 статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Таким чином, суд вважає, що заявлений заявником спосіб забезпечення позову може призвести до необґрунтованого обмеження права власника на реалізацію захищеного права володіння майном, що може призвести до шкоди, тому вважає за доцільне частково задовольнити клопотання та накласти арешт на квартиру шляхом заборони її відчуження.

Вказаний спосіб забезпечення позову, суд вважає достатнім для рівномірного забезпечення прав кожної із сторін.

На підставі викладеного, клопотання представника позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-151, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» адвоката Галамага Дмитра Андрійовича задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» адвоката Галамага Дмитра Андрійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур Анна Володимирівна, Первомайський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління у Луганській області, про визнання недійсним договору дарування.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони її відчуження.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ч. 2 ст.261, ст.354 ЦПК України.

Суддя: І.І.Теслікова