ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 743/961/20

Головуючий у першій інстанції Жовток Є. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1445/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: територіальна громада с. Тараса Шевченка Ріпкінського району Чернігівської області в особі Любецької селищної ради Ріпкінського району Чернігівської області, Товариство з обмеженою відповідальністю імені Шевченка

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Тараса Шевченка Ріпкінського району Чернігівської області в особі Любецької селищної ради Ріпкінського району Чернігівської області, Товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка про визнання права на земельну частку (пай), (суддя Жовток Є.А.), у смт. Ріпки , повний текст рішення складено 16.10.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) зазначивши, що її матір ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно, в тому числі і те, на що вона матиме право, заповіла позивачеві. Спадкодавець працювала у колгоспі «Шлях до комунізму», однак помилково не була внесена до списку членів КСП, які мали право на отримання земельної частки і не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). ОСОБА_1 посилаючись на Указ Президента України № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва", ст.ст.16, 257, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст.81, 125-126, 131, 158 ЗК України, вважає що має право на успадкування всіх прав, які належали її матері за життя, а тому просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) на території Любецької селищної ради Чернігівської області площею 4,48 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в землях колишнього КСП ім.Шевченка.

Рішенням Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до територіальної громади с. Тараса Шевченка Ріпкінського району Чернігівської області в особі Любецької селищної ради Ріпкінського району Чернігівської області, Товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка про визнання права на земельну частку (пай) відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі матеріалами не підтверджено факту, що за життя ОСОБА_2 зверталася до загальних зборів КСП з питанням про внесення її до списку осіб, які мають право на земельну частку ( пай), або з позовом до суду, а тому відсутні підстави для визначення за позивачем права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, оскільки позивачем належними і допустимими засобами доказування не доведено, що ОСОБА_2 набула таке право за життя. Крім того, суд прийшов до висновку про наявність підстав для застосування строків позовної давності для звернення з даним позовом, оскільки про порушені права позивачка була обізнана з моменту звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено та не надано належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи. Доводи апеляційної скарги є аналогічними підставам для звернення до суду з позовом. Крім того, ОСОБА_3 не погоджується з висновком суду про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ім. Шевченка просить апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. ТОВ ім. Шевченка погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачки, оскільки вважає що спадкодавиця за життя не зверталась за захистом порушених прав, а отже у її спадкоємців відсутнє право на успадкування тих прав, яких не набула спадкодавиця. На думку відповідача судом вірно застосовані строки позовної давності до спірних правовідносин.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що матір позивача - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя працювала в колгоспі «Шлях до комунізму» в період часу з 01.01.47 по 01.03.1988 рік та була його членом, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника № 149. довідкою ТОВ ім.Шевченка № 803-Ч від 23.06.2020 року про членство в КСП та архівною довідкою. ( а.с. 24,34,37)

З довідки ТОВ ім.Шевченка вбачається, що колгосп «Шлях до комунізму» був реорганізований в колгосп ім.Шевченка з 14.02.1992 року; колгосп ім.Шевченка був реорганізований в КСП ім.Шевченка з 19.02.1993 року; КСП ім.Шевченка було реорганізоване в ТОВ ім.Шевченка з 09.02.2000 року, а ТОВ ім.Шевченка є правонаступником КСП ім.Шевченка з 09.02.2000 року.( а.с.35)

З повідомлення Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області № 29-25-0.211-633/118-20 від 06.07.2020 року та додатку № 1 до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000056 від 20.05.1995 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на права колективної власності на землю № 7 Ріпкинського районного відділу земельних ресурсів вбачається, що ОСОБА_2 не була включена до списку громадян - членів КСП, до державного акту на право колективної власності на землю, а сертифікат на земельну частку на її ім`я не виготовлявся і не видавався. .( а.с. 122-147)

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям`право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно роз`яснень викладених в п.24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року, член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання, у разі недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

Питання про виділення ОСОБА_2 земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, або включення її до списків осіб, які мають право на земельну чатку пай і які б підтверджували наявність у неї права на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалось. Остання не зверталась за поновленням порушених прав.

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а оцінивши на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку надані докази,суд першої інстанції вірно виходив з того, що матерали справи не містять належних та допустимих доказів набуття спадкодавцем ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) у виділеній сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Т. Шевченко Ріпкинського району Чернігівської області у колективну власність землю. За життя ОСОБА_2 не реалізувала свого права на звернення за захистом порушеного права, а тому її спадкоємець ОСОБА_4 не може успадкувати того що не було набуте спадкодавцем за життя .

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-82, 89 ЦПК України, вірно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Пропуск строку позовної давності є самостійною підставою відмови у задоволенні позову за його обґрунтованості, необґрунтованість вимог є підставою для відмови у позові саме з цих підстав.

Судом першої інстанції помилково зазначено в тому числі як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з даним позовом, оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

За таких обставин, рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2020 року підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, виключивши з мотивувальної частини рішення висновки суду про застосування строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2020 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, виключивши з мотивувальної частини рішення висновки суду про застосування строків позовної давності.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текс постанови 24 грудня 2020 року.

Головуючий: Судді: