КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/8478/18 Головуючий у 1 інстанції - Колдіна О.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1388/2020 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі - Гаврюшенко К.О.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного

суду в порядку спрощеного позовного провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-107

Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Голосіївського району м. Києва»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року

в справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-107

Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за надані житлово- комунальні послуги.

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-107 Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

В апеляційній скарзі представник Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-107 Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги апелянта в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачам ОСОБА_1 у складі сім`ї з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надано право на вселення в кв. АДРЕСА_1 згідно ордеру № 57559Б, виданому на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів від 05.08.1980 р., що також підтверджуються довідкою форми № 3 (а.с.15).

Згідно даних Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області, наданих суду апеляційної інстанції, за вказаною адресою значаться зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; відповідач ОСОБА_1 станом на час розгляду справи зареєстрованим за даною адресою не значиться (а.с.155, 157, 159).

Позивачі звернулися до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідачі як наймачі вказаної квартири належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території, внаслідок чого у них виникла заборгованість за період з 1.10.2010 р. по 31.01.2018 р. на загальну суму 78 937,66 грн. (з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних відповідно до вимог ст.625 ч.2 ЦК України), яку вони просили стягнути, з відповідачів; також просили покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Згідно ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України).

Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно ст.ст.7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно ст.ст.20, 21 цього Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово- комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово- комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Також обґрунтовуючи позов, позивачі зазначали що до 01.05.2015 р. житлово-комунальні послуги відповідачам надавалися КП «Житлово-експлуатаційна організація-107», а з 01.05.2015 р. по 31.01.2018 р. - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва».

Тому, просили стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2010 р. по 01.05.2015 р. на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація-107» в розмірі 74049,16 грн., з яких: сума заборгованості 44461,02 грн., інфляційні нарахування в розмірі 25309,36 грн., 3% річних в розмірі 4278,78 грн., а також на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» за період з 01.05.2015 р. по 31.01.2018 р. в розмірі 4888,50 грн., з яких сума основного боргу 4255,04 грн., інфляційні нарахування 510,49 грн., 3% річних в розмірі 122,97 грн., посилаючись на те, що вони надавали зазначені послуги в цей період.

Постановлюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому відмовив у задоволенні позову.

Проте, із такими висновками суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Обгрнутовуючи апеляційну скаргу позивачі, зокрема, зазначали, що згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; що між споживачами і надавачами послуг не було укладено письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, але відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Також, посилалися на те, що судом першої інстанції не були враховані ті обставини, що під час надання житлово-комунальних послуг Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» і Комунальним підприємством «ЖЕО-107 Голосіївського району» від споживачів не надходило жодних заяв, скарг або актів претензій щодо неналежного надання послуг, або щодо обсягу і якості послуг. Крім того, від відповідачів не надходило жодних заяв про відмову від надання комунальних послуг; що з цього приводу відповідачі не надали жодних доказів. Тобто, споживачі були цілком згодні з наданням житлово-комунальних послуг і ніяким чином не заперечували проти їх надання.

Зазначали також, що позивачами були виконані їхні зобов`язання по наданню відповідачам (споживачам) житлово-комунальних послуг відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також відповідно до договорів №5 і №3 про утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, що перебуває у комунальній власності Голосіївського району м. Києва.

На сайті «Муніципал» виконавчого органу Київської міської ради Київської міської адміністрації знаходиться інформація про те, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться на обслуговуванні ЖЕД-107.

Також, що відповідачі, не розраховуючись за надані житлово-комунальні послуги, не виконують свої зобов`язання відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та умов стосовно оплати наданих послуг, і тим самим порушують майнові права та законні інтереси позивачів.

Такі доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачі не виконували належним чином своїх зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги і тим самим допустили заборгованість по комунальним платежам, розмір якої було зазначено вище.

Також встановлено, що за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; до 01.05.2015 р. житлово-комунальні послуги відповідачам надавалися КП «Житлово-експлуатаційна організація-107», а з 01.05.2015 р. по 31.01.2018 р. - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва», що підтверджується наданими суду письмовими доказами : розрахунком, рішенням КМР від 14.05.2015 №467/1331, договорами доручення №17.11.2016 р. №22-Ю з додатками, рішенням Голосіївської районної в м.Києві Ради від 25.11 2004 р., рішенням КМР від 9.102014 р. № 270/270, договорами №5 від 4.01.2010 р. та №3 від 12.01.2013 р. із відповідними додатками на утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, що перебуває у комунальній власності Голосіївського району м.Києва (а.с.16-19, 11, 77-101, а.с.143-146, …..

що є належними та допустимими доказами, а тому приймаються судом.

Як вбачається із матеріалів справ, розгляд справи в суді першої інстанції відбувався без участі сторін, тому судова колегія вважає, що позивачі не мали можливості у повній мірі надати суду належні докази, тому, вважає причину їх неподання поважною та приймає до справи.

Заборгованість відповідачів за комунальні послуги підтверджується належним розрахунком, наданим позивачами.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, судова колегія вважає, що вказана позивачами сума підлягає стягненню в повному обсязі з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які зареєстровані у вказаному жилому приміщенні, а позовні вимоги - частковому задоволенню.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Також підлягає задоволенню вимога позивачів про стягнення з відповідачів судового збору.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-107 Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року - скасувати і постановити нове, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-107 Голосіївського району» заборгованість за спожиті послуги за період з 1.10.2010 р. по 1.05.2015 р. в сумі 74049,16 грн., яка складається з суми основної заборгованості 44461,02 грн., інфляційні нарахування -25309,36 грн., 3% річних - 4278 грн.;

на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» - заборгованість за спожиті послуги за період з 1.05 2015 р. по 31.01.2018 р. в сумі 4888,50 грн., яка складається з суми основної заборгованості 4255,04 грн., інфляційні нарахування -510,49 грн., 3% річних - 122,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-107 Голосіївського району» в сумі по 881 грн. з кожного;

на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» в сумі по 54,50 грн. з кожного.

В решті вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 5.02.2020 р.

Головуючий :

Судді :