РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

представника відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

(Справа № 947/15399/20, провадження у справі № 2/0285/1038/20)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про зобов`язання укласти договір,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року до суду з Київського районного суду м. Одеса надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_6 де позивач просив зобов`язати ОСОБА_5 укласти з ним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 .

23 вересня 2020 року було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .

На обґрунтування позову, позивач зазначив, що 22.04.2016 року він позичив відповідачу ОСОБА_5 40 000 дол.США для придбання та проведення ремонту квартири в місті Новограді-Волинському Житомирської області за умови повернення зазначеної суми коштів до 22.04.2019 р. та укладання з ним договору застави (іпотеки) придбаної квартири.

Позивач посилаючись на те, що оскільки відповідач ухиляється від своїх зобов`язань щодо передачі квартири в заставу та повернення коштів, просить позов задовольнити.

Відповідач у поданому відзиві не висловлював своєї позиції щодо позовних вимог, а лише визнав обставини викладені в позовній заяві.

Третя особа ОСОБА_6 своїм правом на подачу пояснень не скористалась.

Представник третьої особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях, які виклав у вигляді відзиву, позовні вимоги не визнав. Посилаючись на те, що оскільки позов має вочевидь штучний характер, не спрямований на реальний захист прав, а спрямований лише як спроба вплинути на хід та результат розгляду справи №285/2076/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у майні подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення вартості 1/2 частки автомобіля, просить у задоволені позову відмовити.

В судове засідання позивач не з`явилися повторно, про судове засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Таким чином, враховуючи, що позивач в судове засідання не з`явився повторно, свої доводи та докази на обґрунтування своїх вимог виклав в позовній заяві, а також визначені процесуальним законодавством строки розгляду справи, судом було ухвалено проводити розгляд справи за відсутності позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні просив позов задовольнити, в зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_5 не має можливості передати квартиру в заставу, оскільки вона була придбана під час шлюбу і на даний час в суді перебуває на розгляді справа щодо її поділу між відповідачем ОСОБА_5 та третьою особою ОСОБА_2 ..

Заслухавши усні пояснення представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642 - 643 ЦК України.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору, статті 6, 627 ЦК України визначають, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини три статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є те, що вони суперечать актам цивільного законодавства.

Таким чином, у спорах про зобов`язання (спонукання) до укладання договору позивач повинен надати умови на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий ним проект договору. При цьому умови договору не повинні суперечити актам цивільного законодавства.

Встановлено, що зміст розписки від 22.04.2016 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, не містить умови договору застави (іпотеки) квартири. Відсутні такі умови і в договорі купівлі продажі квартири від 19.11.2016 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.5-7)

Отже, проаналізувавши вказані норми закону та врахувавши встановлені у справі обставини, суд доходить до висновку про те, що позивачем на обґрунтування позовних вимог не надано умови, на яких він просив зобов`язати відповідача укласти договір застави (іпотеки), а відтак відсутні законні підстави для задоволення таких позовних вимог.

Крім того, серед способів захисту, передбачених статті 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як зобов`язання особи до укладення відповідних договорів.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про зобов`язання укласти договір відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Повний текст рішення виготовлено 23.12.2020 року.

Головуючий