Ухвала

15 січня 2020 року

м. Київ

справа № 761/22513/15-ц

провадження № 61-46920ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Журавель В. І. у справі за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор», голови правління гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор» Храплюка Сергія Михайловича, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Аксепт-Транс», про визнання рішення та дій протиправними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2019 року подав касаційну скаргудо Верховного Суду на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року у складі судді-доповідача Журавель В. І. подану касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для зазначення третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Аксепт-Транс», додання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів для неї і зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України особи, що подає касаційну скаргу.

На виконання ухвали Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду заяву, у якій він зазначив, що касаційний суд безпідставно в указаній ухвалі зобов`язав його указати ТОВ «Аксепт-Транс» третьою стороною і в зазначених діях судді містяться ознаки злочину

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у складі судді-доповідача Журавель В. І. продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги касаційної скарги.

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Журавель В. І., яка обґрунтована тим, що суддя Журавель В. І. прямо зацікавлена у розгляді справи, що викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Журавель В. І. визнано необґрунтованою.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

14 січня 2020 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача Журавель В. І. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Дундар І. О.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Журавель В. І. підтверджує, що в ній викладено незгоду заявників із процесуальним рішенням судді-доповідача Журавель В. І., що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді, і не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Журавель В. І. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар