Справа № 504/1969/20
провадження № 2/504/1863/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Доброва П.В.,

при секретарі: Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про визнання права власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в цілому право власності в порядку спадкування на ј (одну четверту) частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вдовою ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , якими заповіт за час життя складено не було.

Після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме ј частки квартири АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцеві на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008, та яка була фактично прийнята позивачкою та ОСОБА_4 кожний по 1/8 частки вказаної квартири.

Однак своїх спадкових прав щодо фактично прийнятого в спадок нерухомого майна вони належним чином не оформили.

Після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась спадщина у вигляді 3/8 часток квартири номер АДРЕСА_1 , з яких ј (2/8) частки належала йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008, та 1/8 частки як фактично прийнятий спадок після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте на яку за час життя ОСОБА_4 своїх спадкових прав не оформив.

Спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках залишись позивачка та відповідач.

На підставі договору про поділ спадкового майна відповідач відмовився від належної йому після смерті ОСОБА_4 частини спадщини на користь позивачки, в зв`язку із чим позивачці ОСОБА_1 13.05.2020 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частки квартири АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_4 на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008.

Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у вигляді 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 , що залишилось та було прийнято ним після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом позивачці ОСОБА_1 було відмовлено та рекомендовано щодо оформлення спадщини звернутись до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Балена Тетяна Антонівна позов підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008, що набрало законної сили 21.10.2008 року, за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнано право приватної власності на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат житловою площею 35,5 кв.м. та загальною площею 89,0 кв.м.

На підставі вказаного рішення суду за кожним із співвласників Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації зареєстровано право приватної спільної часткової власності по ј частки квартири номер АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21436086 від 27.12.2008 року.

На даний час двоє із співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є померлими, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , виданим 14.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, та свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 , виданим 16.10.2019 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 08.09.1983 року відділом запису актів громадянського стану при 98 військовій комендатурі, позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 23.01.1976 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Енгельської міської ради депутатів Саратовської області РСФРР, позивачка ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась спадщина у вигляді ј частки квартири АДРЕСА_1 , що належала останній на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008.

Заповіту за час життя ОСОБА_3 складено не було.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 залишись позивачка та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданим 08.09.1983 року відділом запису актів громадянського стану при 98 військовій комендатурі.

Позивачка та ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємці першої черги за законом, з часу смерті ОСОБА_3 , тобто з 11.02.2014 року, фактично прийняли спадщину після померлої ОСОБА_3 в рівних частках, кожний по 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 , однак своїх спадкових прав належним чином не оформили.

Після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась спадщина у вигляді 3/8 часток квартири АДРЕСА_1 , з яких ј (2/8) частки належала йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008, та 1/8 частки як фактично прийнятий спадок після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заповіту за час життя ОСОБА_4 складено не було.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках залишись позивачка ОСОБА_1 (дружина), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 23.01.1976 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Енгельської міської ради депутатів Саратовської області РСФРР, та відповідач ОСОБА_2 (син), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 07.06.1977 року Барано-Оренбурзькою сільською радою Пограничного району Приморського краю РСФРР.

Відповідач ОСОБА_2 на підставі договору про поділ спадкового майна, посвідченого 29.04.2020 року приватними нотаріусом Лиманського нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г., відмовився від належної йому частини спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1 .

13.05.2020 року приватними нотаріусом Лиманського нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. позивачці ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частки квартири АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_4 на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008.

Проте, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у вигляді 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 , що залишилось та було прийнято ним після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно приватним нотаріусом позивачці ОСОБА_1 було відмовлено.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за місцезнаходженням спадкового нерухомого майна за адресою: квартира АДРЕСА_1 , доглядає за даним майном та несе тягар його утримання.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 , фактично прийняла спадщину після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 , та після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді 1/8 частки цієї ж квартири, який за своє життя не встиг оформити своїх спадкових прав щодо вказаного майна та не здійснив державну реєстрацію права власності на нього.

Отже вбачається, що позивачка ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в цілому у вигляді ј частки квартири АДРЕСА_1 , однак отримати правовстановлюючі документи на прийняте у спадок майно позасудовим шляхом можливості не має через те, що за час життя один із спадкодавців не встиг оформити своїх спадкових прав та здійснити державну реєстрацію права власності.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ч. 1 та 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 звернулась у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Лиманського нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. із заяво про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири номер АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/8 частку цієї ж квартири в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично була успадкована ОСОБА_4 після ОСОБА_3 та входить до складу спадщини.

Однак позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин того, що спадкодавець ОСОБА_4 , прийнявши спадщину після ОСОБА_3 , за своє життя не оформив своїх спадкових прав.

Судом приймається до уваги, що відповідно до пп. 4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з пп. 4.18 п.4 Глави 10 Розділу ІІ зазначеного вище порядку за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , єдина звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини загалом у вигляді ј (однієї четвертої) частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , однак при цьому позивачка не може оформити право власності на вказане спадкове майно з незалежних від неї причин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на ј (одну четверту) частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 в порядку на спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/8 частку квартири номер АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та право власності на 1/8 частку квартири номер АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в цілому визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ј (одну четверту) частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат житловою площею 35,5 кв.м., загальною площею 89,0 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров