Ухвала

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 548/450/20

провадження № 61-16317ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження», яка підписана представником Грущанським Владиславом Олеговичем, на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Астарта Прихоролля» про визнання договору оренди землі поновленим,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження» (далі - ТОВ «Відродження») 02 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Грущанським В. О. , на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року з пропущенням передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 21 жовтня 2020 року.

У клопотанні, яке містилось у касаційній скарзі, ТОВ «Відродження» просило поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що лише 05 жовтня 2020 року отримало повний текст постанови апеляційного суду від 21 вересня 2020 року. Окрім цього, зазначало, що представником указану постанову взагалі не отримано, оскільки лист повернуто поштовим відділенням раніше. До касаційної скарги було додано фотокопію конверта, адресованого 29 липня 2020 року Хорольським районним судом Полтавської області Грущанському В. О. із штрихкодовим ідентифікатором № 210 та роздруківку статусу відстеження указаного поштового відправлення.

Однак, ТОВ «Відродження» не надавало будь-яких належних доказів отримання постанови апеляційного суду 05 жовтня 2020 року (конверт, тощо), а роздруківка щодо статусу відстеження поштового відправлення за ідентифікатором № 210, яка було додана до касаційної скарги, свідчила, що про те, що указане поштове відправлення було відправлено судом першої інстанції 29 липня 2020 року, тобто до ухвалення постанови Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2020 року вказані ТОВ «Відродження» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для надання особі, яка подала касаційну скаргу, права звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та подавши відповідні докази, а також для усунення інших недоліків.

У грудні 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2020 року ТОВ «Відродження» подано заяву, яка підписана директором Гризодуб І. П., у якій просить поновити строк на касаційне оскарження. Заява мотивована тим, що в касаційній скарзі помилково було зроблено посилання на лист, адресований 29 липня 2020 року Хорольським районним судом Полтавської області Грущанському В. О. із номером № 210, оскільки такий лист стосувався рішення суду першої інстанції. ТОВ «Відродження» зазначає, що:

в матеріалах справи відсутні докази направлення апеляційним судом представнику Грущанському В. О. постанови від 21 вересня 2020 року. Відповідно до матеріалів справи, постанову від 21 вересня 2020 року ТОВ «Відродження» отримало 30 вересня 2020 року (а. с. 227), копія рекомендованого повідомлення додається;

у ТОВ «Відродження» відсутня посада юриста чи юрисконсульта. Відтак, з метою оскарження постанови від 21 вересня 2020 року ТОВ «Відродження» передало 05 жовтня 2020 року таку постанову для підготовки касаційної скарги;

з огляду на те, що оскаржена постанова була отримана позивачем 30 вересня 2020 року, то останнім днем на оскарження було 30 жовтня 2020 року (п`ятниця), в свою чергу, касаційна скарга відправлена 02 листопада 2020 року (понеділок), з огляду на те, що 31 жовтня 2020 року та 01 листопада 2020 року припали на вихідні;

касаційну скаргу не подало 30 жовтня 2020 року з причин відсутності фахового спеціаліста, який мав можливість підготувати та подати таку касаційну скаргу у справі, у зв`язку з чим товариство користувалося послугами фахового спеціаліста Грущанського В. О.;

апеляційним судом в порушення статті 272 ЦПК України не направлено представнику позивача Грущанському В. О. копію постанови, а тому він тільки після отримання постанови 05 жовтня 2020 року від представників позивача підготував та подав касаційну скаргу 02 листопада 2020 року.

На підтвердження указаних обставин суду надано фотокопію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 30 вересня 2020 року, копію акту прийому-передачі від 05 жовтня 2020 року, згідно якого ТОВ «Відродження» передало Грущанському В. О. постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року для підготовки касаційної скарги.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що вказані підстави не можна вважати поважними з наступних підстав. ТОВ «Відродження» не надано будь-яких належних доказів того, чому воно було позбавлене можливості подати касаційну скаргу в строк, передбачений частиною другою статті 390 ЦПК України.

Аналіз змісту клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що ТОВ «Відродження» отримало копію постанови апеляційного суду 30 вересня 2020 року, про що самостійно вкзало в касаційній скарзі. Так, з метою складення касаційної скарги, ТОВ «Відродження» залучило представника - адвоката Грущанського В. О., який і подав касаційну скаргу. Аргумент, зазначений у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження про те, що апеляційним судом в порушення статті 272 ЦПК України не направлено представнику позивача Грущанському В. О. , а тому він тільки після отримання постанови 05 жовтня 2020 року від представників позивача підготував та подав касаційну скаргу 02 листопада 2020 року не є поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження. Оскільки копія оскарженої постанови направлена та вручена позивачу - ТОВ «Відродження».

Посилання у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження про відсутність у ТОВ «Відродження» фахового спеціаліста і це є поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження необґрунтованиме, оскільки товариство не позбавлене можливості залучити до участі у справі іншого представника, що ним і було зроблено. Окрім цього, додана до первісної касаційної скарги фотокопія конверту, адресованого 29 липня 2020 року Хорольським районним судом Полтавської області Грущанському В. О. свідчить, що указаний представник приймав участь у розгляді справи раніше.

Оскаржена постанова Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30 вересня 2020 року. Будь-яких інших поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження ТОВ «Відродження» не зазначено.

Пропущення ТОВ «Відродження» строку, визначеного у частині другій статті 390 ЦПК України навіть на три дні без належного обґрунтування поважних причин не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені ТОВ «Відродження» у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Астарта Прихоролля» про визнання договору оренди землі поновленим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук