Провадження № 2/229/1243/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 грудня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та володінні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

10 серпня 2020 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та володінні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В позові представник позивача зазначила, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 лютого 2020 року. У зазначеній квартирі в наступний час зареєстрована колишній власник квартири ОСОБА_3 , але остання не мешкала в ній з 2014 року, особистих речей відповідача у квартирі не має. Через те, що у квартирі зареєстровано особу, яка там не проживає, позивач не може в повній мірі користуватися своїми правами та не може отримати субсидію.

Просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є повідомлення, заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності суду не надала.

Отримавши згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20 лютого 2020 року, серії НОЕ 476594, відповідачка ОСОБА_3 передала у власність позивачці ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 69,1 кв.м., в тому числі житловою площею 51,2 кв.м. (а.с.6).

Тобто, позивачка ОСОБА_1 є власником зазначеної спірної квартири, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201100706 від 20 лютого 2020 року (а.с.7).

Згідно з актом обстеження від 31 липня 2020 року встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак з 2014 року по теперішній час не проживає за зазначеною адресою. На час обстеження ОСОБА_3 у квартирі не знаходилась, її особистих речей в квартирі не виявлено, зі слів власника квартири її місцезнаходження не відомо, про що свідчать сусіди (а.с. 9).

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_3 не є власником квартири АДРЕСА_1 , не є членом сім`ї власника майна, то вона втратила право користування цією квартирою з моменту відчуження квартири новому власнику.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та володінні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 власністю квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2020 року.

Суддя: С. О. Рагозіна