справа № 156/318/16-ц
провадження №2-зз/165/5/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Нововолинськ

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську клопотання адвоката Якименко Зінаїди Степанівни в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 20 травня 2016 року,

встановив:

Адвокат Якименко З.С. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 20 травня 2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області суду від 20 травня 2016 року з метою забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Людмила Степанівна про часткове визнання недійсним договору дарування від 11.06.2013 року було накладено арешт на належне ОСОБА_1 на праві власності нерухоме майно житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання ухвали суду відділом ДВС Іваничівського МУЮ було накладено арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його сестра ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що ОСОБА_1 звертався до Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з проханням зняти арешт з майна, проте йому було відмовлено.

Наголошує, що рішення суду по справі № 156/318/16-ц набрало законної сили 17 жовтня 2017 року. Вважає, що заходи забезпечення позову діяли до 16 січня 2018 року. У зв`язку з накладенням арештом відповідач ОСОБА_1 та спадкоємець померлого ОСОБА_2 не можуть розпоряджатися на власний розсуд належним майном. Просить суд скасувати заходи забезпечення позову арешт, накладений на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце заяви повідомлялися належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Якименко З.С. подала суду заяву, в якій просить клопотання розглядати у її відсутність та просить його задоволити.

ОСОБА_4 - спадкоємець ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить клопотання адвоката Якименко З.С. задоволити, та справу розглядати за її відсутності, не заперечила щодо скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, а також матеріали цивільної справи №156/318/16-ц, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, ч.9 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.1 та ч.4 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

Згідно з статтею 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 20.05.2016 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову та накладено арешт на на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 06.10.2017 року, що набрало законної сили 17 жовтня 2017 року, визнано недійсним договір дарування житлового будинку від 11 червня 2013 року, реєстраційний №861, посвідчений державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С., в частині дарування 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтв про смерть (а.с.5, 31) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на те, що у зв`язку з накладенням арешту на житловий будинок відповідач ОСОБА_1 та спадкоємець померлого ОСОБА_2 ОСОБА_4 не можуть розпоряджатися на власний розсуд належним майном, суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, зокрема арешту, який накладений на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.152, 158 ЦПК України, суд,-

постановив:

Клопотання задоволити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 20 травня 2016 року, зокрема арешт нерухомого майна житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук