Справа № 766/543/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Фетісової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені, якого діє ОСОБА_2 , до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені, якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 28/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказана частина домоволодіння належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу №1718 від 08.08.1997 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Смарагд Південь» ОСОБА_3 належить 28/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано в ХДБТІ 11.08.1997 року.

Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька, у зв`язку з чим звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Солоцького Д.О. з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу №1718 від 08.08.1997 року, зареєстровано на Товарній біржі «Смарагд Південь», не відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, норми ст.ст. 16, 321, 391, 1216-1218, 1270, 1296-1297 ЦК України просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 28/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем ОСОБА_3 права на спірне нерухоме майно.

Так, матеріалами справи, у тому числі матеріалами дослідженої в ході судового розгляду інвентарної справи підтверджено, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належні йому на підставі договору купівлі-продажу №1718 від 08.08.1997 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Смарагд Південь» 28/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно до п. 10 договору купівлі-продажу в подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Право власності на частини житлового будинку зареєстровано в Херсонському бюро технічної інвентаризації 11.08.1997 року, номер запису: 3260 в книзі:139.

Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і зворотної дії не мають, крім випадків, коли вони пом`якшують, або скасовують цивільну відповідальність. Тобто при вирішенні даного спору щодо угоди купівлі-продажу майна, вчиненої у серпні 2001 року, мають бути застосовані положенняЦивільного Кодексу України 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 р., яка діяла на день виникнення правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 р., яка діяла на день виникнення правовідносин), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, в судовому засіданні встановлено належність спадкодавцеві ОСОБА_3 28/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , враховуючи, що 08.08.1997 року при укладенні договору купівлі продажу будинку, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, після укладення договору ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_5 вартість вказаної вище частини будинку та вона була передана йому у власність.

Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу будинку було укладено на товарній біржі та він не був нотаріально посвідчений за життя спадкодавця, проте він не може бути позбавлений права на належне йому майно.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю

Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до актового запису про народження №550, складеного міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв його син ОСОБА_1 , який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, єдиним спадкоємцем за законом є син спадкодавця ОСОБА_1 , якому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності спадкодавця на частину житлового будинку.

Згідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права спадщину.

Згідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкодавців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування спірного майна, оскільки приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу №1718 від 08.08.1997 року, зареєстровано на Товарній біржі «Смарагд Південь», не відповідає вимогам чинного законодавства.

З урахування викладеного, ненадання нотаріусу позивачем правовстановлюючих документів на частини житлового будинку позбавляє можливості видати спадкоємцю ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне майно, проте не позбавляє позивача права на спадщину, оскільки сумнів відносно того, що 28/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , належала спадкодавцеві ОСОБА_3 немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,ст.41Конституції України,ст. ст. 392, 1216-1218, 1261, 1258, 1259, 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 12-13,76-79, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 28/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко