Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2839/19

Провадження № 2/126/317/2020

"04" лютого 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований по АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований в с. Війтівка Бершадського району. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, у тому числі - на 1/4 частину житлового будинку, з відповідними частками господарських будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_1 .

Згідно запису в по господарській книзі № 16, особистий рахунок № 1450 Війтівської сільської ради Бершадського району, станом на 15.04.1991 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ., належить по 1/4 частині членам колгоспного двору: її матері ОСОБА_2 , її батькові ОСОБА_3 , її бабі ОСОБА_4 та особисто їй.

На день смерті батька в зазначеному будинку були зареєстровані та постійно проживали з ним вона та її мати відповідач ОСОБА_2 .. Вони є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого, вона - як дочка померлого, а ОСОБА_5 . - як його дружина. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає.

Частину спадщини після смерті батька вона прийняла, а відповідач ОСОБА_6 , в порядку ст. 1273 ЦК України, відмовилася від прийняття спадщини.

У даний час вона претендує на 1/4 частину житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд, що належали її батькові, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона позбавлена можливості у зв`язку з тим, що батько та баба, як члени колгоспного двору, при житті не оформили належним чином правові документи про право власності на належні їм частки будівель.

Постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Шийко В.Б. від 15.10.2019 року за № 351/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька.

Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона позбавлена можливості реалізувати у повному обсязі право на спадкування, внаслідок чого змушена звернутися в суд із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 , до початку розгляду справи по суті, надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 надала на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , який проживав та був реєстрований в с. Війтівка Бершадського району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, у тому числі - на 1/4 частину житлового будинку, з відповідними частками господарських будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_1 .

Згідно запису в по господарській книзі № 16, особистий рахунок № 1450 Війтівської сільської ради Бершадського району, та довідки від 29.03.2019 року виданої Бершадським районним бюро технічної інвентаризації, станом на 15.04.1991 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить по 1/4 частині членам колгоспного двору: матері позивачки ОСОБА_2 , її батькові ОСОБА_3 , її бабі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , право власності не оформлено.

Згідно довідки Війтівської сільської ради № 766 від 21.10.2019 року на день смерті ОСОБА_3 в зазначеному вище будинку були зареєстровані та постійно проживали позивачка та її мати відповідач ОСОБА_2 , які згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого, позивачка - як дочка померлого, а ОСОБА_2 - як його дружина, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 .

Позивачка прийняла частину спадщини після смерті батька, про що свідчить Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.09.2015 року, серії НАР НОМЕР_5 , спадкова справа № 13/2015, зареєстрована в реєстрі за № 876, а відповідач ОСОБА_2 , в порядку ст. 1273 ЦК України, відмовилася від прийняття спадщини.

У даний час ОСОБА_1 претендує на 1/4 частину житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд, що належали її батькові, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона позбавлена можливості у зв`язку з тим, що батько та баба, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ), як члени колгоспного двору при житті не оформили належним чином правові документи про право власності на належні їм частки будівель.

Факт належності 1/4 частини будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд ОСОБА_3 , випискою з по господарської книги № 16, особистий рахунок № НОМЕР_7 та технічною документацією на будинок.

Судом встановлено, що постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Шийко В.Б. від 15.10.2019 року за № 351/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ст. 1261 цього ж кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Оскільки записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів) які підтверджують право приватної власності, то відповідно до виписки з по господарської книги № 16, особистий рахунок № 1450 Війтівської сільської ради Бершадського району станом на 15.04.1991 року житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи - колгоспний двір.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачкою доведено обставини викладені у позовній заяві, наявність порушених прав позивача є очевидними, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_8 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_9 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку, відповідні частки господарських будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , в будинку загальною площею 92,3 кв.м., житловою площею 57,3 кв.м., житловий будинок - А, веранда - а, підвал - а під, навіс - а1, літня кухня - Б, веранда - б, навіс - б1, сарай - В, сарай - в1, гараж - Г, погріб - Г під, сарай - г, літня кухня - Д, сарай - Л, навіс - л, туалет - Т, колодязь - К, огорожа 1 - 3, будівлі вартістю - 100071 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. Г. Рудь