Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/352/20
Провадження № 2/542/323/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

18.03.2020 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.11.2010 року в сумі 138507,39 грн.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.11.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує. У зв`язку з чим станом на 31.01.2020 року має заборгованість 138507,39 грн., з яких 17000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 121507,39 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 20.06.2013 по 28.03.2017 року. Тому просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 46).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, у наданій суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності та відмовити позивачу у повному обсязі (а.с.253).

Так, до суду було надано відзив на позовну заяву (а.с.65-70), в якому відповідачка просила у позовних вимогах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити. Зазначає, що відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував той факт, що її ознайомили з Витягом та Тарифами та Правилами та Умовами надання банківських послуг (відсутні її підписи на вищезгаданих документах). Заява не містить інформації про те, що це є укладенням кредитного договору, оскільки в заяві не зазначений розмір узгодженого ліміту, ні згода на встановлення ліміту, ні розмір наданого кредиту, розмір процентів за користування кредитом. Оскільки сторони не досягли умов договору, отже договір не був укладений. Крім того зазначає, що позивач не надав доказів, якими б були встановлені права та обов`язки сторін по договору надання кредиту, а саме на яких умовах надавався їй кредит.

Щодо згоди на укладення договору шляхом отримання кредитної картки, відповідач зазначає, що з наданої копії не вбачається, що вона надавала згоду на отримання картки, оскільки у відповідній графі заяви відсутні будь які відмітки. Крім того, заява анкета від 08.11.2010 року у графі бажаний кредитний ліміт не містить інформації щодо його розміру.

Представником позивача було надано відповідь на відзив (а.с. 102-111), у якому зазначає, щодо форми кредитного договору, укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах.

На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок - ключем до якого є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон який він вказав в Заяві. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування.

Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір, виписка по рахунку.

Просили суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Відповідачем було надано заперечення на відповідь на відзив (а.с.144-149), в ОСОБА_2 просила відмовити у позовних вимогах з аналогічних підстав, що викладені у відзиві на позов.

Досдідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2010 року відповідач уклав з АТ КБ «Приватбанк» кредитний договір, підписавши заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 17 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 31.01.2020 року згідно наданого позивачем розрахунку, утворилась заборгованість в розмірі 138507,39 грн., яка складається з: 17000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 121507,39 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 20.06.2013 по 28.03.2017 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Приписами статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. ( ч. 1 ст. 638 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем, АТ КБ "Приватбанк", тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства ( ч.1, 2 ст. 551 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, витяг з тарифів, витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.»

Анкета-заява від 08.11.2010 року (а.с.9) не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами, сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту.

А матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна,55днів пільговогоперіоду», «Універсальна Contrakt», «Універсальна Cold», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https: www.privatbank.ua, які містяться в матеріалах справи, визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору.

Більш того зазначені документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08.11.2010 року шляхом підписання анкети-заяви.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що надано суду як письмовий доказ (а.с.9 зворот) вбачається, що з 01.09.2014 року, а також з 01.04.2015 року змінювались тарифний план, процентна ставка, тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна голд», але підтвердження того, що відповідач ознайомлений із змінами тарифів, суду не надано.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом задоволенню не підлягають, а стягненню підлягає виключно доведена позивачем заборгованість за тілом кредиту.

З наданого позивачем виписки за договором (а.с.127) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття готівкових коштів та внесення коштів на повернення отриманого кредиту. Вказаний доказ достовірно підтверджує факт укладення відповідачем кредитного договору 08.11.2010 року, що спростовує доводи відповідача про його некладання. Також відповідач надає й квитанції про внесення певних сум за кредитом(а.с.71-74), що також свідчить про те, що сторони дійсно перебувають у договірних правовідносинах.

Так, згідно довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором № б/н видані такі кредитні картки:

- № НОМЕР_1 , дата відкриття 23.01.2006 року, строк дії до 01/13;

-№ НОМЕР_2 , дата відкриття 16.09.2011 року, строк дії 05/15;

- № НОМЕР_3 , дата відкриття 20.08.2012 року, строк дії 08/16,

- № НОМЕР_4 , дата відкриття 20.06.2013 року, строк дії 05/17 (а.с. 163).

Випискою по картці (а.с.114-127), встановлено, що відповідачем постійно використовувалась кредитна картка шляхом знімання відповідної суми та періодичним поповненням кредитної картки.

З наданої виписки, в результаті підрахунку витрачених клієнтом та внесених грошей, вбачається, що за картою № НОМЕР_1 за період користування карткою, в межах строку договору, тобто починаючи з 08.11.2010 року, відповідач ОСОБА_1 отримала кредитних коштів в сумі 10691 грн. 78 коп., в свою чергу повернула 5300 грн. 00 коп.

За картою № № НОМЕР_3 відповідач отримав кредитних коштів в розмірі 2065 грн. 00 коп., повернув - 3000 грн. 00 коп.

За картою № НОМЕР_4 відповідач отримав кредитних коштів в сумі22927,34 грн., повернув - 17228,81 грн.

За картою № НОМЕР_2 позивачем відомості не надані.

Таким чином, загальна сума отриманих коштів ОСОБА_1 складає 35684,12 грн., а повернутих 25528,81 грн.

При цьому, суд виходить з того, що оскільки позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів за користування кредитом, пені та штрафів за порушення умов кредитного договору, то внесені ОСОБА_1 кошти йшли на погашення заборгованості по тілу кредиту.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактично використаними кредитними коштами та внесеними коштами на рахунок АТ КБ «ПриватБанк», що скаладає 10155,31 грн. (35684,12 грн. 25528,81 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь банку підлягає стягненню 154,08 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2102 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 7,33% з розрахунку: 10155,31 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 138507,39 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 7,33 % (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 154,08 грн. з розрахунку: 2102 грн. (сума сплаченого судового збору) х 7,33 % (відсоток задоволених позовних вимог).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (рахунок № НОМЕР_6 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитом в розмірі 10155 (десять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (рахунок № НОМЕР_6 , МФО 305299, ) понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 154 (сто пятдесят чотири) грн. 08 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 24.12.2020 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва