Єдиний унікальний номер судової справи: 225/2991/19
Номер провадження: 2/225/10/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Скиба М.М.,

за участю секретаря судового засідання Савченко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув в режимі відеоконференції в судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, нанесених державі,-
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, нанесених державі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на, що відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №75 від 01.03.2017 року солдат ОСОБА_2 з 01.03.2017 року прийняв справи та посаду «водій автомобільного підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення».

Відповідно до п. 7 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої Наказом Міністерства оброни України №232 від 29.04.2016 року, військовослужбовці військової служби за контрактом забезпечуються речовим майном за встановленими нормами, починаючи з дня призначення їх на посаду наказом командира військової частини.

Згідно із довідкою №96 про вартість речового майна, за неповне використання якого утримується кошти при звільненні солдата ОСОБА_2 від 02.08.2018 року Відповідачем було отримано: куртку ВВЗ (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 36 м., проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 55 м. на суму 2603 гривні 35 копійок; костюм бавов. камуф. (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 12 м., проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 19 м. на суму 1266 гривень 35 копійок; черевики з вис. берц. (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 36 м., проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 55 м. на суму 2077 гривень 78 копійок; шапку зимову (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 36 м., проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 55 м. на суму 100 гривень 65 копійок; куртка костюму утеплювача (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 24 м., проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 7 м. на суму 182 гривні 29 копійок; штани ВВЗ (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 36 м., проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 55 м. на суму 1310 гривень 47 копійок; рукавички зимові (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 24 м., проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 17 м. на суму 226 гривень 65 копійок та шкарпетки л. трек. (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 1 2 м., проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 7 м. на суму 20 гривень 41 копійка.

Також згідно із довідкою - розрахунком № від 02.08.2018 року на речове майно солдата ОСОБА_2 Відповідач отримав костюм в/вод (1 шт.), який коштує 349 гривень 25 копійок.

Так згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №242 від 02.08.2018 року Відповідача було звільнено у запас відповідно до підп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Також у вище зазначеному наказі визначено провести відрахування вартості обмундирування в сумі 7162 грн. 70 коп., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння.

В судовому засіданні з`ясовано, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані з проходженням відповідачем публічної служби, а саме служби у ЗСУ.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах,у державних колегіальних органах,професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба,альтернативна (невійськова) служба,інша державна служба,патронатна служба в державних органах,служба в органах влади Автономної Республіки Крим,органах місцевого самоврядування (п.17 ч.1 ст.4 КАС України).

Частиною 4 ст.5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу проходження відповідачем військової служби за контрактом, який у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту був звільнений з військової служби і при проведенні розрахунку при звільненні останнім не було відшкодовано кошти в рахунок погашення боргу за отримане майно, що стало підставою для звернення військової частини з позовом про відшкодування заподіяної державі матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.

Таким чином, відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоди державі в особі військової частини, пов`язаної з виконанням завдань і функцій військовослужбовця.

Суд зазначає, що вирішення питання щодо наявності підстав для стягнення з відповідача збитків, спричинених ним державі під час проходження військової служби, нерозривно пов`язане з наданням судом оцінки правомірності дій командира військової частини, тобто наказу суб`єкта владних повноважень, про притягнення відповідача до матеріальної відповідальності.

Водночас встановлення правомірності дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця передбачене в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах.

Судом з`ясовано думку представника позивача, який не заперечував проти закриття провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1ст.255 ЦПК України,суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Із урахуванням викладеного вище, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, роз`яснивши позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.2ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1921 гривень 00 копійок.

Згідно п. 5 ч. 1ст. 7 Закону України«Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що провадження у справі закривається в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, сплачений позивачем при подачі заяви до суду судовий збір підлягає поверненню відповідно до положень п. 5 ч. 1ст. 7 Закону України«Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.19,255,260,353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, нанесених державі- закрити.

Роз`яснити позивачу - Військовій частині НОМЕР_1 , що розгляд даної справи віднесено до адміністративної юрисдикції.

Зобов`язати Торецьке УК (м.Торецьк) Донецької області повернути Військовій частині НОМЕР_1 (АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) сплачений за платіжним дорученням № 1782 від 22.12.2018 року судовий збір в сумі 199 (сто дев`яносто дев`ять ) грн. 02 коп. та за платіжним дорученням №148 від 05.02.2019 судовий збір в сумі 1721 (одна тисяча сімсот двадцять один) грн.. 98 коп.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її оголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: