Ухвала

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 454/1639/19

провадження № 61-13201 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах Поторицької сільської ради на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Поторицької сільської ради, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду 01 вересня 2020 року ОСОБА_1 який діє від свого імені та в інтересах Поторицької сільської ради подав касаційну скаргу на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано, відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України, надати суду касаційну скаргу з зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження у строк до 22 жовтня 2020 року.

У жовтні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла уточнена редакція касаційної скарги, в якій заявник посилався на те, що підставами касаційного оскарження судових рішень є пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте не деталізавав, щодо якої саме норми права у подібних до позову ОСОБА_2 правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року продовжено заявнику строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 22 вересня 2020 року, зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У листопаді 2020 року заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. Уточнена редакція касаційної скарги ОСОБА_1 містить вказівку про те, що він бажає оскаржити судові рішення з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазначив про відсутність підстави для касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадкуякщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

У поданій на усунення недоліків касаційній скарзі заявник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання можливості покладення на вихователів обов`язків музичного керівника, які не мають музичної освіти та не можуть належним чином виконувати у зв`язку з цим такі обов`язки; та щодо способів фіксації неналежної організації освітньо-виховного процесу в дошкільному закладі через відсутність музичного керівника/вихователя.

Разом з тим, таке обгрунтування касаційної скарги не можна визнати належним, оскільки при касаційному оскарженні судових рішень з підстав відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) має зазначатися конкретна норма права, що регулює спірні правовідносини, з приводу застосування якої відсутній висновок Верховного Суду. Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосували суди попередніх інстанцій, не дає підстав для вирішення питання про відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Посилання у касаційній скарзі лише на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без зазначення на обґрунтування випадків, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК Україниу разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки заявником надано уточнену редакцію касаційної скарги без зазначення конкретних підстав касаційного оскарження, наявність яких є обов`язковою вимогою до змісту касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали Верховного Суду від 22 вересня 2020 року заявником не виконано, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження та є підставою для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 який діє від свого імені та в інтересах Поторицької сільської ради неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 який діє від свого імені та в інтересах Поторицької сільської ради на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь