Справа № 369/8576/20
Провадження № 2/369/3907/20
24.12.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Дубас Т.В.,
за участі секретаря Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
14 липня 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом.
Свої вимоги мотивувала тим, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить їй на праві приватної власності.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання громадян та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради від 15.06.2020 року №13-07/1790 у будинку АДРЕСА_1 зареєстрована громадянка України: позивач ОСОБА_1 , 1951 року народження, донька позивача ОСОБА_3 , 1975 року народження, чоловік позивача ОСОБА_4 , 1949 року народження, син позивача ОСОБА_5 , 1979 року народження, онука позивача ОСОБА_6 , 1995 року народження, а також зареєстрований колишній чоловік доньки позивача ОСОБА_2 , 1962 року народження.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку позивача, за адресою: АДРЕСА_1 з 03 червня 2008 року, проте не проживає в ньому з травня 2016 року, про що складено представниками Боярської міської ради Акти про проживаючих осіб в житловому будинку: №б/н від 11 вересня 2017 року, №б/н від 08 листопада 2017 року, №б/н від 28 грудня 2017 року.
ОСОБА_1 зазначає, що Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку немає та будинком не цікавиться.
Позивач зазначає, що перешкод в користуванні належним їй на праві власності будинком ні вона, ні члени сім`ї відповідачу не чинили.
Рішеням Києво-Святошинського районного суду Київської області справа №369/1743/17 від 13 червня 2017 року шлюб зареєстрований 29 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №458 розірвано.
Позивач зазначає, що факт реєстрації Відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном. Факт відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_2 з травня 2016 року, можуть підтвердити свідки: ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
У з в`язку з тривалою, понад один рік, без поважних причин, відсутністю за місцем реєстрації та у зв`язку з тим, що у позивача виникають труднощі при розпорядженні належним їй майном та оплаті комунальних послуг, позивач просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2011 року за реєстровим номером 1-3403.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання громадян та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради від 15.06.2020 року №13-07/1790 у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , 1951 року народження, донька позивача ОСОБА_3 , 1975 року народження, чоловік позивача ОСОБА_4 , 1949 року народження, син позивача ОСОБА_5 , 1979 року народження, онука позивача ОСОБА_6 , 1995 року народження, а також зареєстрований колишній чоловік доньки позивача ОСОБА_2 , 1962 року народження.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку позивача, за адресою: АДРЕСА_1 з 03 червня 2008 року, проте не проживає в ньому з травня 2016 року, про що складено представниками Боярської міської ради Акти про проживаючих осіб в житловому будинку: №б/н від 11 вересня 2017 року, №б/н від 08 листопада 2017 року, №б/н від 28 грудня 2017 року.
Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку немає та будинком не цікавиться.
Рішеням Києво-Святошинського районного суду Київської області справа №369/1743/17 від 13 червня 2017 року шлюб зареєстрований 29 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №458 розірвано.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч.1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 840,80 грн.
Керуючись 29, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12,81,263-265,280-281 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. на користь позивача ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Суддя: Дубас Т.В.