СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1577/19
Провадження № 2/306/162/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі :

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до підписаної відповідачем заяви № б/н від 11.02.2011 року відповідач ОСОБА_1 , отримала кредит у розмірі 5 000 (п"ять тисяч) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 15.07.2019 року внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість по кредиту в сумі 13 720,51 (тринадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 51 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку, а також понесені судові витрати.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні (а.с. 37).

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, останнім у поданій заяві від 17.12.2019 р. зазначено, що заявлені вимоги визнає частково, вважає стягувати з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 11.02.2011 року, в задоволенні інших вимог просить відмовити (а.с. 54-56, 68).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 11.02.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого остання отримала кредит у розмірі 5 000 (п"ять тисяч) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У вказаній анкеті зазначено, що договір між позичальником та банком складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, та тарифів (а.с.11).

На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надано суду копію анкети-заяви відповідача, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, розрахунок заборгованості (а.с. 12-27).

Відповідно до розрахунку заборгованості така складає: 13 720,51 (тринадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 51 коп., з яких: 5 774 (п"ять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 33 коп. - заборгованість за тілом кредита; 1 856 (одна тисяча вісімсот п"ятдесят шість) грн. 44 коп.; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4 758 (чотири тисячі сімсот п"ятдесят вісі) грн. 20 коп.; 201 (двісті одна) грн. 99 коп. - нараховано пені за несоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 (п"ятсот) грн. - штраф (фіксована частина); 629 (шістсот двадцять дев"ять) грн. 55 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-10).

Згідно наданих виписок АТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що за період з 11.02.2011 року по 15.07.2019 року, відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитом про, що свідчить рух коштів проведених операцій по даній картці (а.с. 5-10).

До того ж, як убачається з розрахунків заборгованості по вищевказаному кредитному договору відповідачем неодноразово вносилися кошти на часткове погашення заборгованості по даному кредиту, позаяк останній платіж такою внесено 08.05.2019 року в сумі 98 (дев"яносто вісім грн.) 01 коп. (а.с. 9).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( ст. 1055 ЦК України ).

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Разом з тим вищевказані документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та наявність заборгованості.

Так, у анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Втім, як убачається із вказаної анкети-заяви від 11.02.2011 року, підписаної сторонами, така містить лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , її контактну інформацію. Сама ж заява, не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема: номеру, строку дії платіжної картки, яка видана банком відповідачу, не містить відомостей щодо розміру кредиту, істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше) і відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язанняу вигляді грошової суми та її визначеного розміру, які Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути і складові його повної вартості, зокрема пеню за несвоєчасну сплату кредиту та штрафи (а.с. 7).

Крім того, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису позичальника.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 11.02.2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови (а.с. 13-27).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

До того ж, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

На підставі наведеного висновку Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі № 342/180/17-ц суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року (справа №342/180/17-ц).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору з відповідачем в порядку, передбаченому законом, погодження всіх істотних умов договору та обґрунтованості розрахунку заборгованості. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. А тому відсутні правові підстави для стягнення на користь банку процентів за користування кредитом та пені за недотримання умов кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ „ПриватБанк" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.02.2011 року в розмірі 5 774 (п"ять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 33 коп. (тіло кредиту).

У задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити

Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судові витрати, пов"язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 223, 280, 281, 284, 285, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 551, 610, 625-626, 628-629, 638, 1048-1050, 1054-1056 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк.: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (адреса 01001, м. Київ, вул.Грушевського, 1Д, , р/р НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість в розмірі 5 774 (п"ять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 33 коп. та 1 921 (одна тисяча девятсот двадцять одну) грн. 00 коп. суму сплаченого судового збору.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

15.01.2020 року