Справа № 372/31/20
Провадження № 2-з-4/20
У Х В А Л А

іменем України

13 січня 2020 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231 і земельну ділянку місця розташування нерухомого майна, кадастровий номер :05:027:0121, реєстраційний номер 231 та заборонити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), державними реєстраторами, нотаріусами та іншими суб`єктам, що здійснюють державну реєстрацію прав, вчиняти будь-які дії стосовно відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231 і земельної ділянки місце розташування нерухомого майна, кадастровий номер :05:027:0121, реєстраційний номер 231.

В обґрунтування заяви вказала, що звертається із даною заявою до пред`явлення позову у зв`язку з тим, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів. За захистом яких вона має намір звернутися до суду та продовжується підготовка документів необхідних для звернення до суду з позовом, зокрема експертиза вартості майна на момент його набуття ОСОБА_2 в рахунок забезпечення вимог за договором іпотеки. Існує терміновість у розгляді питання щодо забезпечення , оскільки стягнене майно становить єдиний житловий будинок заявника і в останні декілька днів ОСОБА_2 став активно погрожувати продати його третім особам за ціною , що втричі нижче ринкової, при цьому відмовляючись здійснити відшкодування. У разі пред`явлення позову до ОСОБА_2 про відшкодування вартості різниці предмету іпотеки є висока вірогідність того, що майно буде ним терміново відчужене, що зробить виконання судового рішення неможливим чи значно утрудненим та зробить неможливим ефективний захист прав заявника. Заявник вважала, що такий спосіб забезпечення повністю відповідав би меті здійснення судочинства та захисту порушених прав заявника, оскільки задоволення вимог заявника щодо відшкодування різниці вартості майна пов`язане саме із житловим будинком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231 та земельною ділянкою: місце розташування нерухомого майна, кадастровий номер :05:027:0121, реєстраційний номер 231. Вважає, що також буде виконана функція іпотеки, яка є способом забезпечення виконання зобов`язання, а не засобом надмірного збагачення іпотеко держателя. Заявник переконана, що втративши свій єдиний будинок, єдине житло вартістю понад 14 млн. грн. в рахунок погашення заборгованості яка складає лише 21,5 % його вартості вона не зможе отримати відшкодування, яке ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити відповідно до положень законодавства.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на майно, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії направлені на відчуження спірного майна, є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Крім того, 17 липня 2019 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №2-з-13/19 задоволено, накладено арешт на житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1295 га, номер об`єкта нерухомого майна 231, кадастровий номер :05:027:0121, що розташована на території АДРЕСА_1 . Заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій суб`єктам державної реєстрації, щодо виникнення, переходу, припинення та скасування права власності щодо житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1295 га, номер об`єкта нерухомого майна 231, кадастровий номер :05:027:0121, що розташована на території АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відомостей з автоматизованої системи документообігу Обухівського районного суду Київської області, Єдиного державного реєстру судових рішень 24 вересня 2019 року Київським апеляційним судом у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ винесено постанову якою ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 липня 2019 року скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, через те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутній спір щодо факту укладення договору позики.

14 листопада 2019 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Чеботар Світлана Іванівна, про визнання договору позики неукладеним та недійсним, визнання недійсним іпотечного договору, скасування рішень, провадження по справі закрито.

При цьому враховуючи вищевикладене, суд вважає недоцільним виклик в судове засідання особи, яка подала заяву про забезпечення позову для надання пояснень або додаткових доказів, які б підтвердили необхідність забезпечення позову і приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали.

Суддя М.В. Кравченко